Kaukana kotoa: Siperian halki ja matkantekoa Itä-Aasiassa - rosabella
Blogi kertoo nuoren naisen matkasta halki Aasian ja matkasta itseensä.
Matkan varressa luvassa reissailua, kulttuurivaihtoa, vapaaehtoistyötä, sohvasurffausta ja oman pienuutensa hyväksymistä...

Alkusanat
Riihimaki, Finland
Suomessa kaamos on juuri kauheimillaan, mutta oma mieleni on jo matkassa kolisevilla junaraiteilla kohti itää. Siperian talvi on pitkä ja kylmä, mutta ajatuskin matkan päällä olemisesta saa jo mielen lämpenemään.
Mielessäni olen kutsunut tätä matkaa "The Matka":ksi ja sitä se onkin, sillä kädessä on pelkkä menolippu tuntemattomaan eikä suunnitelmia paluun suhteen ole lainkaan tehty.
Matkaseurana on toinen yhtä rohkea nainen, jonka kanssa yhteinen reissu-unelma, ja me on tutustuttu vasta tässä matkan suunnittelun merkeissä. Lähtö on kahden viikon kuluttua ja sitä ennen vielä paljon järjestettävää.
Jokaisella matkalaisella on tarina kerrottavanaan. Ja tämä blogi on minun tarinani.
written by  rosabella on January 31, 2011 from Riihimaki, Finland
from the travel blog: Kaukana kotoa: Siperian halki ja matkantekoa Itä-Aasiassa

Varustelut
Riihimaki, Finland
Mitä ihmettä pakata matkalle, jossa ollaan kerrallaan monta kuukautta ja matkataan kaikkien eri ilmastovyöhykkeiden ja vuodenaikojen halki -40 asteen Siperian pakkasista +40 asteeseen Thaimaaseen löhöttelemään?
Tärkeintä on että jokainen vaatekappale on mahdollisimman monikäyttöinen, sopii myös kerrospukeutumiseen ja on helposti muutettavissa ilmaston mukaan. Materiaalin valintaan kannattaa kiinnittää huomiota, laadukkaat valinnat takaavat kylmässä lämpimän ja kuumassakin siedettävän viileän olon.
Tavaraa on helppo pakata mukaan ihan liikaa, mutta vähemmälläkin pärjää. Lievää asketismia on syytä oppia kestämään matkaa varten joka tapauksessa, sillä elinolot ja fasiliteetit eivät kaikkialla ole Suomen tasolla. Ja on hieno tunne ymmärtää kuinka vähän sitä kotona ympärilleen haalimaa tavaraa oikeastaan mihinkään tarvitsee.
Tässä alla täydellinen lista siitä mitä minulla tulee lähtemään mukaan matkaan. Matkan varreltakin voi ostaa lähes kaikkea tarvitsemaansa, mutta en ole mikään kaupoissa kiertelijä, joten pääsen vähemmällä hankkimalla useimmat tarvittavat tavarat ennalta.
Vaatteet:
Toppatakki
Toppahousut
Pipo
Hanskat
Kapea ja ohut tuubihuivi
Vaelluskengät
Uimapuku
Fleece
Ohut huppari
Pitkähihainen teepaita
2 lyhythihaista teepaitaa
Mustat housut
Pitkät kalsarit
Sukkahousut
3 sukat
5 alushousut
2 rintsikat
Varusteet:
Rinkka (vetoisuus 35 litraa)
Käsilaukku
Rahavyö
Passi + muut tärkeät dokumentit
Ohut retkipyyhe
Ohut silkkimakuupussi
Kännykkä + laturi
Kirjoja + päiväkirja + kyniä
Aurinkolasit
Kamera
MP3-soitin
Lompakko
Pelikortit
Taskulamppu
Korvatulpat
Silmäläpät
Lääkkeet
Hygieniatuotteet
Ruokailuastiat ja -välineet
Eväitä + vettä
written by  rosabella on December 27, 2011 from Riihimaki, Finland
from the travel blog: Kaukana kotoa: Siperian halki ja matkantekoa Itä-Aasiassa

Koditon ja onnellinen
Hyvinkaa, Finland
Uuden vuoden taitteessa piti jättää mukava mummonvinttihuoneistoni Riihimäellä. Mutta en kanna huolta, maailmalta löytyy kyllä uusia koteja. Ja viimeiset päivät ennen lähtöä punkkailen vielä kaverin luona.
Samalla kun jätän ystäville hyvästejä, mietin mihin heidän elämänsä tästä jatkuvat sillä aikaa kun olen poissa. Matkalla joskus helposti unohtaa kuinka aika kotona jatkaa kulkuaan ja asiat muuttumistaan. Reissujen jatkuessa pitkään alkaa jäädä ulkopuoliseksi kotipuolen jutuista.
Matkan päällä aikakin vääristyy; päivä voi tuntua vuodelta ja vuosi yhdeltä päivältä. Kaikki muu kuin matkalla tapahtunut saattaa alkaa tuntua unelta, tai jonkun toisen elämältä. Joskus tuntuu, että tien päällä on tavallaan kuin toisessa ulottuvuudessa.
Siitäkin huolimatta ja osittain ehkä juuri siksikin, matkalla vietetty aika on todella erityistä. Eikä tien päältä tunnu juuri koskaan olevan kiire kotiin, sillä matkalla olostakin voi tulla reissaajalle koti.
written by  rosabella on January 1, 2012 from Hyvinkaa, Finland
from the travel blog: Kaukana kotoa: Siperian halki ja matkantekoa Itä-Aasiassa

Venäläisellä bussilla Pietariin
Saint Petersburg, Russia
Rajan yli kiidettiin hitaasti venäläisellä bussilla ja saavuttiin Pietariin myöhään toissailtana. Matka oli junailua kiinnostavampaa ja takuulla halvempaa, bussilla pääsi kahdellakympillä. Tervetulokomitea Pietarin päässä oli mukava ja päästiin heti väsyneet matkaajat kuumaan suihkuun ja lämpimään kotiin. Pitkän matkapäivän jälkeen ei muuta tarvitsekaan.
Pietarissa on kahdessa päivässä jo ihasteltu eremitaasin taideaarteita ja ajeltu monta kertaa metrolla. Tämä miljoonien kodikseen kutsuma metropoli on houkutellut meitä käyttämään enemmän rahaa kun mitä ajatteli. Eilen juhlittiin Marin synttäreitä ravintolaillallisella! Ollaan nyt sitten virallisesti molemmat ihan yhtä 24-vuotiaita koko matkan loppuajan. :)
Ensimmäisinä päivinä on kipeytyneet hartiat, niska, selka, jalat. Raskasta on kantaa selässään kantaa kaikki tarvitsemansa, mutta eiköhän kroppa totu muutamassa päivässä.
Tänään osteltiin junalippuja jatkomatkalle hostimme avustuksella. Halvalla pääsee kun etukateen varaa, ja nyt on taskussa liput Pietarista Ulan-Udeen asti noin 6000 kilometrin päähän täältä missä nyt ollaan. Se tarkoittaa montaa päivää junassa. Onneksi mukana on kirjoja, pelikortit ynnä muuta mukavaa viihdykettä.
written by  rosabella on January 6, 2012 from Saint Petersburg, Russia

Punaisen torin taivaltajat
Moscow, Russia
Moskova mielessäin. Matka jatkunut jo kauemmas Suomesta yhä itään päin minne matkustetaan vielä tuhansia kilometrejä. Kartalla näyttää mielestäni että ollaan jo aika kaukana, varsinkin kun teemme matkaa vain maitse; vanhaan tyyliin junilla ja busseilla.
Moskovan hostimme on ylen ystävällinen ja puhelias. Olemme kuulleet ihastuttavia ja karmivia matkatarinoita ympäri maailmaa missä hän on matkustellut. Todella viihdyttävää! Matkakuume vaan nousee vaikka matkallahan me jo ollaan. :)
Pieniä alkukankeuksia selässä ja jaloissa rinkan kantamisesta, muttta eiköhän lihakset pian vahvistu. Ei siellä kuitenkaan kilokaupalla turhaa tavaraa ole, kaikki mukaan pakattu on harkittu tarpeen mukaan.
written by  rosabella on January 9, 2012 from Moscow, Russia

Pikavisiitilla Vladimirissa
Vladimir, Russia
Ollaan vaan junaa vaihtamassa täällä Vladimirissa. Kun myöhästyttiin aamulla Moskovassa junasta niin aikaa kaupungin katseluun jäikin aika vähän. Mutta hienoja katedraaleja ja oikein kodikas pizzapaikka loydettiin parin tunnin kiertelyllä. Kuten myos tämä nettikahvila juna-aseman vierestä, jossa kohta noustaan 23 tunnin junamatkalle kohti Yekaterinburgia.
written by  rosabella on January 11, 2012 from Vladimir, Russia

Romanovien kaupungissa Yekaterinburgissa
Yekaterinburg, Russia
Yekaterinburgiin saavuttiin yön selässä, selvisimme 23 tunnin junamatkasta yllättävän helposti. Sitten taksilla hostimme luo, jonka kotona ei sitten ihan hirveesti ollutkaan tavaraa. Vitsailtiin sen asunnon minimalistisuudesta, mutta olihan siellä sängyksi aukeava sohva ja vanha levysoitin, johon oli klassikkoja soitettavaksi. Keittiössä oli pieni taso, jolla oli vedenkeitin ja lattialla mikro, Iikkunalaudalla kaksi kuppia, lautasta ja lusikkaa. Käyhän se noinkin.
Kaupungin katseluun jäi aikaa 3 päivää koska itään menevissä junissa oli halvat paikat myyty loppuun jo aiemmin ja jouduimme vaihtamaan matkapäiviä.
Romanovien kaupungissa oli paljon nähtävää ja koettavaa tähän ruhtinasperheeseen liittyen. Tarinat paenneesta Anastasiasta saivat ihan uuden ulottuvuuden näkemällä paikat, jossa kaikki tapahtui. Tosi asiassa kukaan perheenjäsenistä ei tosin ehtinyt paeta; loputkin perheen kaksi lasta tunnistettiin jäännoksistä muutama vuosi sitten. Mutta taru on aina totuutta kiinnostavampaa.
written by  rosabella on January 14, 2012 from Yekaterinburg, Russia

Baikal-järven lumoa
Irkutsk, Russia
Tänään saavuttiin aamuyöstä tänne Irkutskiin 53 tunnin junamatkan päätteeksi. Olo oli ainakin levännyt jos ei muuta, sillä nukkumisen, syömisen ja kortin pelaamisen lisäksi junassa on kovin vähän viihdykkeitä. Otettiin taksi sitten Irkutskin juna-asemalta hostin luo ja painuttiin nukkumaan pariksi tunniksi. Niillä vähillä unilla on koko päivä painettu, mutta into on pitänyt virkeänä.
Käytiin Baikal-järven rannalla olevassa pienessä kylässä, Livstyankassa, minibussin kanssa joka oli reilu tunnin matkan päässä täältä kaupungista. Asteltiin järven rannalla hyisessä säässä ja otettiin paljon valokuvia. Hosti kehotti käymään kastautumassa, mutta taidan jättää sen siihen kun tulen käymään kesällä uudestaan. Pakkasta oli kuitenkin kolmisenkymmentä astetta ja tuuli suoraan siperiasta.
Huomenna aikaisin aamusta on edessa uusi junamatka, seuraavaksi kohti Ulan-Udea. Ylihuomenna pitäisi jo kolkuttaa Mongolian rajaportteja, josko ne oikealla viisumilla meille aukeaisivat.
written by  rosabella on January 18, 2012 from Irkutsk, Russia

Kierretaan Baikalin rantaa
Ulan-Ude, Russia
Baikalin eteläpuolella ollaan, nyt Ulan-Udessa. Matkustettiin tänne junalla Irkutskista. Ja ostettiin kaupungilla jo liput aamulla lähtevään bussiin kohti Mongoliaa.
Lähdettiin etsimään hostiamme ja se olikin aika reissu. Saman nimisiä katuja jolla se asui oli kaksi, ja niissä talonumerointi aika erikoista. Käveltiin ympäri pari tuntia ja kyseltiin jokaiselta vastaantulijalta osoitelappu kädessä suuntaa. Lopulta löydettiin tänne perille, selkä hikisenä, mutta muuten syväjäässä tarvottuamme pari tuntia reilun 25 asteen pakkasesta.
Ei sitten enää oikein ehditty kaupungille, meni tää päivä tässä ihan järjestellessä matkaa eteenpäin sekä käytännon asioita kuten pyykinpesua. Valitettavasti siis Ulan-Uden katselu jäi siihen ku tarvottiin rinkka selässä keskustassa ostamaan lippuja, sekä siihen ku etsittiin hostimme taloa pari tuntia neuvostoaikaiselta asuinalueelta. Ei ehkä ne kaikista kauneimmat nähtävyydet, mutta selvittiin kumminkin. Huomenna siis nokka kohti Mongoliaa.
written by  rosabella on January 19, 2012 from Ulan-Ude, Russia

Jäähyväiset Venäjälle
Kyakhta, Russia
Teimme matkaa Venäjän halki 17 päivän ajan. Matkustimme lännestä itään maan halki ja kohti Mongolian pääkaupunkia Ulan Batoria. Matkaa Suomesta tänne Venäjän rajalle maitse pitkin teitä ja rautateitä kertyi reilu 7000 kilometriä. Pisin yksittäinen junamatka oli Yekateringburgista Irkutskiin, 3371 kilometriä, matka kesti junalla 53 tuntia.
Venäjällä oli mukavaa, mutta on myös hyvä jatkaa jo matkaa muualle. Venäjällä ihmiset osaavat olla todella kylmiä ja etäisiä, vaikka ystävällisyys tuntui lisääntyvän mitä idemmäs Venäjällä matkustimme. Myös kielimuuri vaikeutti matkan tekoa kovasti, kun oma venäjä on olematonta, ja halua puhua tai ymmärtää englantia ei tahtonut paikallisilta aina löytyä.
Vietimme öitä junissa ja busseissa, sekä paikallisten couchsurffarien luona majoittuen. Ajelimme ajoittain takseilla, mutta useimmiten bussilla. Söimme ravintolassa lähes joka päivä. Lahjoja osteltiin hosteille ja jotain pientä itsellekin. Nähtävyyksissä käytiin kiinnostuksen mukaan joka kohteessa.
Venäjän matkan kustannukset: Viisumi 100e. Matkustus (reilu 7000 kilometria) alkaen Suomesta, Venäjän halki, ja Mongoliaan sisältäen kaikki juna- ja bussiliput, taksimatkat ynnä muut: 350e. Ruokaan ravintoloissa sekä kotikokkailuun meni yhteensä 150e. Huveihin, nähtävyyksiin, lahjoihin, tuliaisiin ja muuhun kului yhteensa 60e.
written by  rosabella on January 20, 2012 from Kyakhta, Russia

Nomadina nomadien maassa
Ulaanbaatar, Mongolia
Mongoliassa on monta päivää kulunut kuin siivillä. Heti maahan saavuttua huomattiin, että ihmiset hymyilee, on ystävällisiä meille ja puhuu englantia. Tämä yksinään oli aika shokki Venäjän kylmäkiskoisuuden jälkeen.
Joka puolella näkyy kyrillisten kirjainten lisäksi tavanomaisia sanoja kuten restaurant, internet, shopping centre, joita emme venäjällä nähneet moneen viikkoon. Täällä on matkailijalla kissanpäivät, kun rahalla saa ja huvituksia riittää. Muita matkailijoitakin ollaan nähty ensimmäistä kertaa sitten Moskovan!
Ollaan silti otettu aika rauhallisesti, koska Mari on ollut kipeänä ja ulkona meneillään talven ennätyspakkaset.
Kolmen viikon tiiviin matkustamisen jälkeen Ulan Bator tuntuu rentouttavalta keitaalta, jossa ladata akkuja ja tehdä matkasuunnitelmia tuleville viikoille ja kuukausille.
written by  rosabella on January 23, 2012 from Ulaanbaatar, Mongolia

Herkuttelua mongolialaiseen tapaan
Ulaanbaatar, Mongolia
Kävelin kaupungilla kovassa pakkasessa ostamassa sitä sun tätä, koska huomenna jätetään mukava guesthouse ja suunnistetaan ulos Ulan Batorin keskustasta asumaan mongolialaisen perheen luokse. Löydettiin tämä vapaaehtoispaikka workaway -sivuston kautta, ja me asutaan perheessä ja opetetaan lapsille englantia ja tietokoneen käyttoä.
Me ollaan myos päästy kokemaan erilaisia kulinaristisia elämyksiä, kuten toissapäivänä syötiin kokonaista lampaan päätä. Veitsellä vaan korvat irti pieniksi paloiksi, sekä posket, suu ja kitalaki, kieli, kurkku, niska, otsa, silmät, aivot. Osa maistui ihan hyvälle rasvaiselle lihalle, mutta osa oli niin erikoista ja suussa rutisevaa että piti hiukan sylkeä lautasliinaankin.
Eilen sain ravintolassa eteeni nuudeliannoksen, johon oli käytetty erilaisia siasta peräisin olevia ruhonosia, ne ei tahtonut oikein jauhaantua suussa olivat kovin sitkeitä ja lisäksi se liha maistui siltä miltä sikalassa haisee. Voin uskoa, että se liha oli jotain sian peräaukon vierustaa.
Talven lämpotilaennätyksiä on tehty miinuspuolella, pakkanen laskee öisin reiluun -40 asteeseen ja päivisin pysyttelee n. -25 asteen tuntumassa. Muuten pärjää fiksulla pukeutumisella, mutta kylmä ja viima ottaa poskipäihin niin että niitä pitää muistaa lämmittää ettei tule paleltumia. Ollaan oltu näin kylmissä säissä jo kaksi viikkoa, eli jossain mielessä tähänkin alkaa tottua.
Ostettiin guest housen avustuksella junaliput Pekingiin menevään junaan ensi kuun alkupäiville. Siihen asti rentoudutaan ja toitä tehdään täällä sinisen taivaan lapsien maassa.
written by  rosabella on January 24, 2012 from Ulaanbaatar, Mongolia

Mongolialainen roadtrip Tereljin kansallispuistoon
Terelj National Park, Mongolia
Vapaaehtoistyö perheen luona sisälsi nettisivujen kääntämistä englanniksi, isompien lasten englanninopetusta erilaisten pelien ja juttelemisen kautta, sekä pienempien lasten kaitsentaa. Kuusihenkinen perhe asui 1h+k asunnossa, joten meidät majoitettiin heidän sukulaistensa luona lahistollä, jossa saimme oman huoneen.
Perheen isän ystäviä asui Tereljin kansallispuistossa, joten lähdimme autolla sinne sunnuntaipäivänä. Pieneen Nissaniin mahtui 7 ihmistä; kuski + kaksi eteen ja neljä takapenkille, sitten sitä köröteltiin ulos kaupungista.
Perillä Tereljissä näimme tyypillisen ger-asumuksen ja sen asukin; vanhan miehen jolla oli paha limainen yskä asuntonsa vuosien kamiinalla lämmittämisen (pääsiassa kivihiilella ja puulla) vuoksi. Näimme myös ulkosuihkun; puukehikko jonka päällä on ämpäri mistä saa hanan auki. Se ei ollut toiminnassa kun vierailimme, sangon pohjalla ollut vesi oli jäässä 30 asteen pakkasessa.
Kansallispuisto on tunnettu erikoisista kivimuodostelmistaan, joita ohitimme autolla puistoon saapuessamme. Tereljin kenties kuuluisin kivimuodostelma on kilpikonnakallio (=turtle rock) jolle kiipesin kovasta pakkasesta ja viimasta ja kalliolla helposti lipsuvista askelista huolimatta. Näköalat sen päältä olivat todella vaikuttavat tasankojen ja kivimuodostelmien yli horisontissa siintäviin vuoriin asti.
written by  rosabella on January 29, 2012 from Terelj National Park, Mongolia

Vaateostoksilla pääkaupungissa
Ulaanbaatar, Mongolia
Kuukauden tiiviin reissaamisen jälkeen puhki oli kuluneet niin sukat, pitkät kalsarit kuin farkutkin. Oli aika lähteä kaupoille etsimään uusia. Kiertelin kolme isoa ostoskeskusta ja lukemattomia pikkuputiikkeja enkä löytanyt mitään siinä hintaluokassa, jonka olin valmis maksamaan. Pelkkiä merkkejä oli myynnissä; Hilfiger, Levis, Esprit, Miss Sixty, ja hinnat oli Suomen vastaavat tai jopa kalliimmat.
Löysin sivukujalta putiikin, joka mainosti myyvansä H&M, Zara ja Mango -vaatteita. Nyt löytyi halpoja vaatteita, ajattelin. Mutta lähempi tutkiskelu osoitti että nämäkin merkit oli hinnoiteltu merkkituotteiden mukaan, ja H&M:n rupuisimmat topit; ne kertakäyttopaidat, jotka on valmiiksi nypyssä, kulahtaneet ja rikki kainaloista ja maksaa 1,90 tai 2,90 kappaleelta, maksoi tässä pikkuputiikissa 20-25 Euroa. Aika kallis kertakäyttöpaidasta.
Tulin takas hostellille (johon tultiin yopymään pariksi vikaksi yöksi Mongoliassa) ja otin matkaompelusetin rinkasta ja aloin käsipelillä ommella ratkenneita saumoja. Kierrätys kunniaan, menee ne vaatteet noin paikattuna vielä muutaman viikon jos on tarvis.
Ollaan oltu monessa ravintolassa Ulan Batorissa, mutta tähän mennessä paras on Broadway pääkadulla ihan keskustassa. Hinnat on huokeat ja annokset jättimäiset sekä maukkaat. Paikka on tyylikäs ja chic, mutta ei epämukavan sellainen. Herkullisen ruoan lisäksi sieltä saa myos 5cl vodkashotteja alle eurolla. :)
written by  rosabella on January 30, 2012 from Ulaanbaatar, Mongolia

Yhteenveto Mongoliasta
Erenhot, China
Vietimme Mongoliassa 14 päivää. Teimme päiväreissun pois kaupungista, mutta muuten vietimme aikamme Ulanbatorissa vapaaehtoistöissä sekä muuten vain vapaalla.
Matkailijalle vaikeinta oli tottua Mongolian maaseudun tyypilliseen ruokavalioon; teehen suolaa ja leivän päälle sokeria, eläimistä hyödynnetään kaikki ruhonosat, myös ne "syötäväksi kelpaamattomat".
Käytannön asiat hoituivat sutjakkaasti, koska suurin osa ihmisistä oli avuliaita sekä puhui tai ymmärsi ainakin hieman englantia. Mongolia on helppo maa matkustaa, mutta siinä on kuitenkin tukkokaupalla eksotiikkaa ja huimia tilanteita. Kahden viikon -40 asteen pakkasissa värjöteltyä tosin oli mukava jatkaa matkaa, kyllähän se kaupunki nyt on jo nähty. Tarvinnee palata kesällaä ja retkeillä enemmän maaseudulle ja vuorille, aavikolle.
Vietimme öitä couchsurffarilla ja parissa guesthousessa. Ajelimme busseilla ja saimme autokyytejäkin vapaaehtoistyöperheeltä. Söimme ravintolassa melkein joka päivä. Kävimme kiinnostavissa nähtävyyksissä.
Mongolian matkan kustannukset: Viisumi 50e. Matkustus (josta suurimman osan lohkaisee junalippu Ulanbator-Peking) : 80e. Ruokaan ravintoloissa sekä kotikokkailu yhteensä 75e. Majoitukseen (3 yötä guesthousessa): 15e. Huveihin, nähtävyyksiin, lahjoihin, tuliaisiin ja muuhun kului yhteensa 50e.
written by  rosabella on February 3, 2012 from Erenhot, China

Pikajuna Pekingiin
Beijing, China
Matkustaja saapui Pekingiin pikajunalla kunnon vatsataudissa, tulipahan junan vessassa vietettyä monta ikimuistoista hetkeä. Viimeisen illan lammasruoka Mongoliassa oli sittenkin huono idea, koska heti sen poistuttua elimistostä kokonaisuudessaan ylä- ja alakautta ja kuumeen noustua alkoi paraneminen.
Peking toivotti meidät tervetulleeksi kohteliaaseen, puhtaaseen ja järjestelmälliseen maahan joka on 1,3 miljardin ihmisen koti. Ja sitä se on ollut myös meille kahdelle viimeiset 5 päivää. Ollaan oltu hostin luona kuin kotona ensi hetkistä! Ikävä tulee kyllä näitä ihmisiä ja tätä kotia Pekingissa kun huomenna lähtee jatkamaan matkaa. Mutta tie kutsuu taas!
Ollaan menty nähtävyyksillä kun viimestä päivää, ja hengailtu kämpillä jutellen ihmisten kanssa ja nukuttu liian vähän. Mutta en kyllä vaihtais yhtään hetkeä nukkumiseen, ehtiihän sitä.
Kiinan muuri oli ihan älyttomän hieno, mentiin kauemmalle paikalle kun mita turret (=muut turistit) yleensä ja lähdettiin ihan aikaisin aamusta, joten oltiin siellä tuntikaupalla yksin kävelemässä. Muut saapui vasta puolen päivän aikaan ja sillon me oltiin jo melkein perillä seuraavassa kylässä kymmenen kilsan patikoinnin jälkeen, istuttiin ja nautittiin vain maisemista siellä ylhäällä. Muurista voi nähdä miljoona valokuvaa mutta fiilis siellä ylhäällä on kyllä sellainen mitä ei voi kokea mistään kuvasta eikä sitä voi selittää. On vaan pakko tulla tanne Kiinaan ja kokea se itse.
Kamera on täynnä kuvia Pekingin eläintarhan panda-karhuista ja jalat kolottaa edelleen pitkästä päivastä, joka käveltiin Pekingin kielletyssa kaupungissa, mutta aivan mahtavia muistoja jäänyt talteen viime päiviltä. Sitä paitsi kipeitä lihaksia voi hoitaa vaikkapa hieronnalla 3e/30 minuuttia tai saman hintaisella jalkahoidolla; nyt on jalat ihanan siloiset ja rinkasta kipeytyneet selkalihaksetkin mukavan rennot.
written by  rosabella on February 7, 2012 from Beijing, China

Tyynen valtameren rannalla Qingdaossa
Qingdao, China
Kiinalainen expressjuna toi meidät Pekingistä Qingdaohon kuudessa tunnissa. Tämä merellinen kaupunki on ihastuttanut meitä saapumisesta lähtien. Eilen syötiin Sichuanin alueen tulisia ruokia ja maistetiin paikallista Tsingtao -olutta.
Tänään on oltu mahdollisimman antituristeja; hostimme johdolla karkasimme porttivahtien ohi satamaan, jossa katsoimme kuinka tavaraliikenne toimii merellä ja näimme kiinalaisia työläisiä puuhissaan; tuli kuvatuksi bussilasteittain haalareihin ja kypäriin sonnustautuneita ahkeria satamamiehiä työhengennnostatus -kyltin edessä, jossa luki "workers are great and working is glorious".
Erikoisen satamakierroksen jälkeen menimme nuudeleille kiinan muslimien pitämään pikku kopperoruokalaan, joka oli myöskin erikoinen elämys. Kaupunginosa ja hostin valitsema paikka takasivat että oltiin ainoat länsimaalaiset ihmiset lähimaillakaan. Ravintolan kokki ja tarjoilija ottivat meistä länsimaalaisista naisista valokuvat ohikulkiessaan, niin erikoinen näky me kai oltiin siinä paistettuja nuudeleita ahmiessamme.
Matkan seuraavan etapin suhteen suunnitelmat on mahdottoman epäselvät ja päätöksiä pitäisi alkaa tehdä suuntaan tai toiseen. Joko jatketaan reissailua Kiinassa kohti etelää, tahi sitten jatkamme laivalla keltaisen meren yli Koreaan.
written by  rosabella on February 8, 2012 from Qingdao, China

Futuristisen moderni Seoul
Seoul, South Korea
Edellisestä etapistamme Qingdaosta saavuimme Koreaan meriteitse, joka merkitsee että matkustimme koko matkan Suomesta Koreaan maitse ja ilman lentamistä! Tämä on siis vielä nykypäivänäkin mahdollista, ja ajan salliessa erityisen suositeltavaa, sillä kohteista ja maista joiden lapi matkustaa saa paljon enemman irti kun lentokentältä lentokentälle pomppiessa. Maahan saapuu hitaasti, ajan kanssa totutellen ja tapohin ja ihmisiin tutustuen, eikä singahtaen paikasta toiseen; joka vääristää omaa käsitystä ajasta, etäisyyksistä ja mittasuhteista. Tänne Seouliin nimittäin kesti puolitoista kuukautta matkustaa, ja se avaa ajatuksia ihan eri lailla kun 10 tunnin suora lento.
Seoul city on jo valloittanut minut moderniudellaan. Kiinasta saapuessa Korea näyttäytyy mahdottoman siistinä ja jarjestelmällisenä. Ihan kuten Kiina näyttäytyi Mongoliasta saapuessa siistinä ja järjestelmällisenä. Olemme siis todella matkustaneet maita sopivassa järjestyksessä saapuen aina pikku hiljaa mukavampaan ympäristöön. Seoulin pilvenpiirtäjät ja ostoskadut ovat kuitenkin vain puoli totuutta. Toinen Seoul näyttäytyy vanhoja palatseja kiertelemällä, ja uskaltautumalla kapeille sivukujille paikallisen elämän ytimeen.
Hostimme on ollut uskomattoman avulias esitellessään meille paikallista kulttuuria ja selviytymistä Seoulin suurkaupungissa. Ystävänpäivän kunniaksi pistin kotiin postipaketilla tulemaan turhat toppavaatteet ja pieniä tuliaisia; hidas maitse kulkeva postilähetys pitäisi saapua Suomeen kahden kuukauden päästä, mutta hintakaan ei päätä huimannut, 9 euroa. Korean kielen lukutaidosta olisi apua monessa tilanteessa, mutta paikallisten englanninkielen osaaminen on myos verrattain hyvää. Puhelin ei myöskään toimi täällä, joka tekee Koreasta ensimmäisen maan matkallani, jossa suomalainen liittymäni on täysin turha.
Suunnitellaan tässä Korean niemimaan tutkimista enemmänkin, yksi kaupunki ei taida riittää koko maan ymmärtämiseen. Lisäksi tapaan toivottavasti korealaisen ystäväni jonka kanssa tutustuttiin jo Budapestissa, ja tutkimme Seoulia ja lähipaikkoja yhdessä hänen kanssaan.
written by  rosabella on February 14, 2012 from Seoul, South Korea

Temppelivierailuja ja vuorivaelluksia
Danyang, South Korea
Reissujalka vei mut yhdessä korealaisen ystäväni kanssa Danyangiin, jossa vierailtiin Guinsa'n vuoristotemppelissä tutustumassa Buddhalaisuuteen. Tämä oli hyvä lisä mun jo Seoulissa suorittamaan templestay'hin, jossa vietin aikaa Bongeunsa'n temppelissä tutustuen Buddhalaisiin rituaaleihin, meditoiden ja osallistuen teesemoniaan. Tällaiset templestay't ovat Koreassa suosittuja henkisyytä etsivien matkailijoiden parissa. Temppelivierailut voi kestää muutamasta tunnista useaan päivään. Minä kävin "Buddhalaisuuden pikakurssin" eli vietin muutaman tunnin Buddhalaisuuden oppeihin ja rituaaleihin tutustuen, sekä meditoiden munkin johdolla.
Guinsa'sta jatkoimme patikoiden temppelivuoren huipulle, josta avautui huikeat näköalat neljään ilmansuuntaan. Huipulla tuuli aika ilkäasti, joten söimme vain nopeasti eväitä ja jatkoimme laskeutumalla alas. Seuraavaksi vierailimme lähialueella tippukiviluolassa, jossa oli aika hurjia korkeuseroja ja myös ahtaita käytäviä, en ole kovin korkea- tai ahtaanpaikan kammoinen mutta itseäkin vähän kylmäsi, ja vielä ajatella olevansa siellä vuoren sisällä.
Yöta vietimme tyypillisessä korealaisessa saunassa (kylpylässä), jossa sisäänpääsyn hinnalla sai saunoa eri tyylisissä saunoissa ja pulikoida lämpimissä mineraalivesialtaissa. Oma lempialtaani oli allas täynnä 40 asteista kamomillateetä! Altaassa roikkui iso pussi kamomillaa ja se oli värjännyt veden rusehtavaksi, kuin olisi uinut jättimaisessä teekupissa! Tee tuntui iholla mukavan hoitavalta ja teki sen pehmeäksi. Nukkuminen kylpylässä tapahtui korealaiseen tapaan lattialämmitetyssä huoneessa ohuen retkipatjan päällä, jonka lisäksi saimme ohuen viltin ja tyynyn. Ah kuinka uni maittoi.
Seuraavana päivänä patikoimme alueen korkeimmalle huipulle suosittua retkipolkua pitkin. Meidät ohitti moni korealainen vaellusryhmä, sillä Koreassa on tyypillistä varata viikonlopulle päiväretki, johon sisaltyy bussikuljetukset ja vaellusopas. Korealaiset tuntuukin olevan kovassa kunnossa, koska moni vaeltajista oli reilu viiskymppisiä eikä nuoria kuten me. Vaellus oli todella pitkä ja rankka, ja olosuhteet oli raskaat; polku oli luminen ja jäinen ja jään päälle oli satanut edellisenaä yönä kerros lunta joten sitä oli vaikea havaita, lämpötila vuoren huipulla oli -10:ssa asteessa ja tuuli huipulla melkein repi lihat luista ja kaatoi heiveröisempiä kumoon. Vaellusryhmäläisillä oli kaikilla kengissä jääpiikit, kädessä vaellussauvat ja kunnon tiptop talvivaellusvaatteet päästä varpaisiin. Minä taas vaelsin collegehousuissa ja kaverini farkuissa, eikä kummallakaan ollut kunnon tuulenpitävää vaatetta päällä. Vaelluksen raskaudesta huolimatta fiilis pysyi korkealla eikä missään vaiheessa tehnyt mieli luovuttaa ja lähtea takaisin, vaellusseuralaiseni oli ihan parhaasta päästä ja fyysisistä vaikeuksista huolimatta henkinen kantti piti molemmilla ja reissusta jäi vain hyviä yhteisiä muistoja.
written by  rosabella on February 19, 2012 from Danyang, South Korea

Tulivuorisaari Jejun ihmeita
Seogwipo, South Korea
Viimeiset neljä päivää Jejun saarella ovat kuluneet luonnonihmeitä ihastellessa. Reissun ensimmäinen kohde jossa on palmuja! Palmut tietysti käyvät etelään mentaessä yhä yleisemmiksi, mutta nyt siis aletaan lahestyä lämmintä. Jejun saarella sijaitsee paljon vesiputouksia, luolia, puutarhoja, kukkuloita ja vuoria. Olen matkustellut ympäri saarta retkeilemässä eri puolilla.
Eilen vuokrasin skootterin ja huristelin saaren itäosan ympari. Skootterin tuoma vapaus oli hurja tunne, sellainen johon voisi jäädä koukkuun! Taitaa olla tarpeen hankkia polkupyörä jossain vaiheessa etelämpänä ja jatkaa matkantekoa sellaisella. Tällä kertaa polkupyöräily jäi haaveeksi, sillä olen onnistunut tartuttamaan itseeni ilkeän ja sitkeän kevätflunssan, johon tuntuu sairastuneen jokainen viime viikkoina tapaamani. Toinen toteuttamaton haave flunssan vuoksi on Etelä-Korean korkeimman vuoren valloittaminen; Mt. Halla nimittäin sijaitsee täällä Jejun saarella.
Koreassa on ollut melkein liian mukavaa; matkustaminen on ollut helppoa, ihmiset ystävällisiä, paljon tehtävää ja nähtävää ja olen tuntenut matkustamisen vapautta uudella tavalla. Kuluneet melkein kaksi kuukautta on kyllä mennyt niin hyvin että en taida heti olla kotia palaamassa, vähän kuten ajattelinkin. Mutta ei sitä kannata niin kauheasti lähtiessä kehua, joutuu muuten maitojunalla kotia jo Venäjän rajalta. Enkä suinkaan ole taikauskoinen.. :)
written by  rosabella on February 24, 2012 from Seogwipo, South Korea

Yhteenveto Koreasta
Seoul, South Korea
Vietimme Koreassa 13 päivää. Tein viikonloppureissun maaseudulle Seoulista etelaan ja 5 paivan matkan Jejun saarelle Korean etelapuolelle.
Korea oli tahan mennessa mieluisin reissumaa. Ihmiset olivat ystavallisia ja puhuivat hyvin englantia, kaikkialla oli hyvin siistia ja hyvin modernia. Reissailu oli myos kohtuullisen halpaa.
Vietimme öitä eri couchsurffareilla, ja yhden yon olin myos Korealaisessa saunassa! Matkustin Koreassa busseilla seka lensin Jejun saarelle. Söin ravintolassa melkein joka päivä. Kävin paljon erilaisissa kiinnostavissa nähtävyyksissä ja museoissa.
Korean matkan kustannukset: Matkustus (isoimman osan tekee lennot Jejun saarelle ja lento Shanghaihin) : 300e. Ruokaan ravintoloissa sekä kotikokkailu yhteensä 75e. Huveihin, nähtävyyksiin, lahjoihin, tuliaisiin ja muuhun kului yhteensa 70e.
written by  rosabella on February 25, 2012 from Seoul, South Korea

Lentokoneella takaisin Kiinaan
Shanghai, China
Lensimme Koreasta Shanghaihin. Ekaa kertaa koneessa matkan aikana, ja tuntui todella ihmeelliseltä saapua toiseen maahan vain reilun tunnin lennon jalkeen. Se tuntui olevan liian nopeaa, liian helppoa. Suuri osa matkanteon iloa on sen kesto, jotta ehtii kunnolla miettimään siirtyvänsä taas uuteen paikkaan.
Shanghai on yhdistelmä vanhaa ja upouutta. Moderni New Pudong on pilvenpiirtäjien tykitystä ja eurooppalainen Bundin alue voisi olla palanen mistä tahansa Keski-Euroopan kaupungista. Hauska oli myos käydä erilaisissa museoissa, joista parhaiten mieleen jäi Shanghain historian museo, koska se oli niin mielenkiintoinen ja elävä, ja hauskaa kyllä, sijaitsi yhdessä Shanghain korkeimmista ja moderneimmista pilvenpiirtäjistä!
Hostinamme oli hiukan erikoinen pariskunta, ihan ikäeronsa takia. Nainen oli 28, ja mies kuusissa kymmenissä. Ulkopuolisen silmin niillä ei tuntunut olevan niin hirveästi yhteistä, mutta ehkä rakkaus on sokea, mikäli siinä rakkaudesta oli kyse. En muuten tiedä miksi moderni koulutettu ja toimeentuleva kiinalaisnainen lähtisi vanhan länkkarin mukaan edes rahasta.
written by  rosabella on February 27, 2012 from Shanghai, China

Kiinan kauneimmassa kaupungissa
Hangzhou, China
Ainakin joidenkin mielesta Hangzhou ja erityisesti West lake'n ymparisto on kappale kauneinta Kiinaa. Se olikin, ja sade ja usva ja harmaus melkein lisasivat jarven salaperaisyytta ja charmia. Se oli niin kaunista etta melkein henki salpautui. Mutta henki salpautui myos kaatosateessa, vetta kengassa ja vanhalla kolisevalla polkupyoralla jarven ympari rehkiessa.
Toisena paivana Hangzhoussa pyorailin jarvelle uudestaan ja talla kertaa kavelin rantabulevardeja pitkin jarven rannassa ihastellen sateen leikkia jarven pinnalla. Vaeltelin aika paamaarattomasti tuntikausia mutta vetinen kenka tallakin kertaa pilasi lopulta iloni, niin yksinkertainen mutta julmetun arsyttava asia.
Vaelluskenkani ovat siis tulleet lahelle tiensa paata. Niinkun Monet muutkin vaatteeni, olen jo joutunut heittamaan suuren osan niista vaatteista joita otin tammikuussa Suomesta mukaani, kun ne ovat kerta kaikkiaan kuluneet puhki. Saastelen vaatevarantoni taydentamista Thaimaaseen, Silla millekaan lampimille vaatteille ei pian enaa ole tarvetta.
written by  rosabella on March 3, 2012 from Hangzhou, China

Karstihuippujen maisemissa Li-joella
Yangshuo, China
Juna toi Hangshousta Guiliniin 18 tunnissa, ja bussi Guilinista Yangshuohon 1,5 tunnissa.
Yangshuo on pieni kaupunki Li-joen varrella, kesaisin oikea backpacker mekka, mutta nain off-seasonina mukavan rauhallinen kyla keskella Kiinan yksia upeimpia maisemia. Pyoreakarkiset karstivuoret ymparoivat kaupunkia joka suunnalta, ja Yangshuon parhainta onkin ottaa risteily Li-jokea pitkin tai vuokrata pyora tai skootteri ja tutkia ymparoivaa maaseutua.
Hinnakkaiden risteilyiden sijaan paadyin vuokraamaan pyoran paivaksi (2,5 Euroa) ja lahdin sadepilvia seka vilkasta liikennetta uhmaten polkemaan ulos kaupungista. Matka palkitsi kylla heti kun ehti luonnonrauhaan ja paasi kurkkimaan maaseudun elamaa ohi pyoraillessaan.
Oltiin kerrankin yota gueshousessa, tarvittiin selkeasti lomaa 2 kuukauden CouchSurffaamisen jalkeen, olin poikki enka halunnut aloittaa yhtaan kskustelua uuden ihmisen kanssa niista samoista asioista; eli mista olen tulossa, minne menossa, kauanko olen ollut matkalla, kauanko viela olen matkalla. Keskustelu yleensa toistaa melko samaa kaavaa, vaikka yritankin aktiivisesti rikkoa sita olemalla kysymatta samoja kysymyksia.
Paakadun varressa keskustassa siisti kahden hengen huone omalla kylpparilla maksoi 7Euroa yolta, josta oma osuus siis 3,5 Euroa. Budjetti ei kaatunut majoituksesta maksamiseen, mutta pidan CouchSurfingia edelleen paljon kiinnostavampana tapana paasta nakemaan todellista paikallista elamaa turismin kuoren alle.
written by  rosabella on March 5, 2012 from Yangshuo, China

Luonnonihmeita Guilinissa
Guilin, China
Jos kuva kertoo tuhat Sanaa niin voi vain kirjoittaa googlen kuvahakuun Guilin ja minun kuvaukseni kaupungista jaa ihan turhaksi. Guilin on kompaktin kokoinen, todella kaunis, kiinnostava kaupunki taynna luonnon ihmeita. Kaupunki oli kaunis mutta myos mukavan kotoisa, ensimmaista kertaa aikaan tuntui etta olisi kenties voinut jaada pidemmaksikin aikaa.
Hostiksemme saimme todella mukavan kiinalaisnaisen, joka oli erikoinen CouchSurffari sen takia, etta han ei ole koskaan matkustellut! Hanen englantinsa oli todella hyvaa koska han oli kielenkaantaja, joten saimme aikaiseksi hyvia keskuteluja aiheesta kuin aiheesta. Mutta hanen kasityksensa Kiinan naapurimaista ja varsinkin kauemmista kohteista oli virheellisia.
Kai jokaisessa ihmisessa on iskostunut jonkinlainen pelko kaikkea uutta ja erilaista kohtaan, mutta matkustaessa tajuaa kuinka turhia nuo pelot on. Ei ole valia vaikka ei ymmarra kielta, tieda missa on tai edes tieda minne on menossa, Silla ihmiset auttaa mielellaan kaikkialla.
written by  rosabella on March 8, 2012 from Guilin, China

Yhteenveto Kiinasta ja HongKongista
Hong Kong, Hong Kong
Vietimme Kiinassa ja HongKongissa yhteensä 33 päivää. Matkustettiin maata pitkin paasiassa junilla Kiinan halki pohjoisesta etelaan, itarannikkoa pitkin ja poiketen sisamaahan nahdaksemme Guilinin karstihuiput.
Kiinassa on mukava matkustaa vaikka se ei ole erityisen helppoa, me saatiin kuitenkin aina paljon apua CouchSurffareilta joiden luona yovyimme seka Lonely Planet opaskirjasta joka oli ensimmaista kertaa matkan aikana oikeesti todella verraton apu etta ylipaataan tiedettiin mita missakin on ja miten sinne paasee. Junamatkustus ei ollut enaa erityisen halpaa, ja nahtavyyksien sisaanpaasyhinnat ovat kallistuneet kovasti. Mutta ruoka ja paivittaishankinnat olivat todella halpoja.
Vietimme öitä eri couchsurffareilla, ja pari yota guesthousessa. Matkustimme pääasiassa junilla, paitsi HongKongista lensimme Thaimaahan. Söimme joka päivä ravintolassa, katukeittioissa se onkin halvempaa kun ostaa ainekset ja kokata itse. Nahtavyyksien hinnat huomioon ottaen kavimme itseamme kiinnostavissa kohteissa.
Kiinan ja Hong Kongin matkan kustannukset (matka-aika 33 päivää): Matkustus: 350e (josta isoimmat yksittaiset kustannukset lauttamatka Koreaan 90eur ja lento Thaimaahan 130eur). Yopymiseen: 7 eur. Ruokaan ravintoloissa sekä eväisiin yhteensä 180e. Huveihin, nähtävyyksiin, lahjoihin, tuliaisiin ja muuhun kului yhteensa 200e (johon sisaltyy muun muassa koko vaatekerran uusiminen seka uudet vaelluskengat).
written by  rosabella on March 13, 2012 from Hong Kong, Hong Kong

Thaimaan kuhisevassa paakaupungissa
Bangkok, Thailand
Kuumuus iski kuin löyhkeä hengitys. Ennen lentokentältä lähtöä olisi kannattanut syödä ja ainakin juoda!! Tultiin sieltä neljällä eri bussilla (kustannukset yhteensä 1euro!) kunnes päästiin määränpäähämme eteläiselle bussiasemalle, juuri ennen yölinjurin lähtöä kohti Phuketia!
written by  rosabella on March 16, 2012 from Bangkok, Thailand

Phuketin saarella
Phuket, Thailand
Kiire tänne Phuketiin johtui siitä että ehdin tapaamaan veljeani, joka oli täällä pakettilomalla ja lähdössä pian takaisin kotiin. Ehdinkin ajoissa viettämään hänen kanssaan päivän Karon beachilla. Majoituin ihan luksuksesti lisävuoteella samassa hotellissa! Siis ei yhtään torakkaa??
Syötiin thaimaalaisia herkkuja ja valloitettiin kauniilla laululla eräs suomiravintola ja yksi ruotsalaisbaari. Ihme ettei meitä palkattu töihin jokapäiväisiksi viihdyttäjiksi! :) Uin myos ensimmäistä kertaa reissun aikana meressa, vesihän on ihan liian kuumaa jotta siellä edes virkistyisi! :) Mutta kyllähän se oikeesti sen verran virkistaa aina, päästä omaan elementtiinsä ja "piiloon" auringon porottavalta kuumuudelta.
Veljen mukana lähti suomeen tavaraa joten rinkka taas keveni hetkellisesti. Samoin lähti kaikki talvivaatteita muistuttavat (roskiin siis, tai toivon että joku ne sielta adoptoi tarpeeseensa), ei taida tulla tarvetta teepaitaa kuumemmalle vaatteelle seuraaviin kuukausiin! Lisäksi kaikki ruoanvalmistus ja -säilytysastiat taitaa lähteä niitä tarvitsevalle, muutama kirja menee sille joka niitä haluaa, ja mitään aurinkovoidetta kummempaa ihonhoitotuotetta ei ole tarvis käyttää. Lopputulos tulisi olla se että 35 litran vetoinen rinkka (noh, reppu) jää hiukan vajaaksi, ja on painoltaan vajaa 5 kiloa.
Menin yöksi halpaan BackPacker hostelliin, koska halusin kokeilla millaista se oikein on. No, se on tosi kähyistä, kaikin puolin epäaitoa, likaista, tunkkaista ja ahdasta! Ihmisten kodit on oikeesti paljon mukavampia ja kotoisempia koska ne on suunniteltu asumisen tarpeisiin, toisin ku ne luolat joissa budjettimatkaajia majoitetaan kohtuuhintaan. Menin nettiin, lähetin pari hostauspyyntöa ja muutan jo tänään uudelle CouchSurffarille ihan Phuketin Kata beachille! :)
written by  rosabella on March 19, 2012 from Phuket, Thailand

Krabilla snorklaamassa
Ban Ao Nang, Thailand
Phuketilla 6 yötä oltuani siirryin Krabille ja tapasin täällä vanhan koulukaverini Budapestista, jonka luokse majoittauduin ihan Ao Nangin rannan läheisyyteen. Viimeisiä viikkoja viedään tän kevään turistikaudesta ja pääkatu ja ranta on jo mukavasti hiljenneet, sekä retkien hinta on tippunut vajaaseen puoleen high season -hinnoista. Sepä innosti mut lähtemään kokopäiväretkelle pitkähäntäveneellä neljälle eri saarelle; uimaan, snorklaamaan, luolakiipeilemään ja rentoutumaan rannalle. Pakettiin kuului vielä ilmaiset juomat sekä taskulämmin lounas, joka tuli salamannopeasti ulos alakautta. Hauska opas viihdytti ja otti minut ja toisen suomalaistytön lemmikeikseen reissulla. Päiväretken hinta: 11 Euroa.
Muuten päivät Ao Nangissa ovat kuluneet rantakadulla hieronnoissa, sekä vähän kauempana sijaitsevissa ravintoloissa, joissa ei pelkästään ole halvemmat hinnat vaan myös oikeasti parempaa ruokaa. Kävin eilen rantakadun "aidossa italialaisessa pitseriassa" ja se mauton lätty oli kaikkea muuta kun aitoa italialaista. Tosin ravintolan sisäänheittäjä oli aivan omaa luokkaansa, se sai houkuteltua sinne syömään ihan jokaisen, ja pöydät olivat jatkuvasti tupaten täynnä. Huonoa ruokaa kompensoidakseni siis seurasin sisäänheittäjän tekniikkaa ja tunsin viimein saaneeni rahalleni vastinetta.
written by  rosabella on March 26, 2012 from Ban Ao Nang, Thailand

Meditointia ja tietoisuutta.
Ko Phangan, Thailand
Aamuni alkaa heinasirkkojen konsertilla kello kuusi. Kaanna viela kylkea, silla tiedan ettei ole kiire minnekaan. Heratyskelloni parahtaa puoli kahdeksalta ja nousen sen mukana. Menen vessaan aamupuuhille ja katonrajassa toimiani tuijottaa kammenen kokoinen hamahakki. Kavelen maen ylos keskukselle jossa aloitamme aamun 1,5 tunnin hatha joogalla. Aamupala maistuu sen jalkeen aina erikoisen hyvalle.
Kymmenelta aloitan tyot keskuksessa, yleensa se tarkoittaa etta siivoilen bungaloweja kun vieraat vaihtuu, ja yleisia suihku ja vessatiloja ja erilaisia meditaatio- ja hoitohuoneita. Paljon siivoamista, mutta ajoittain myos kiinnostavampaa kuten keittiotoita tai puutarhahommia. Tyota on aina paljon, mutta onneksi minun ei oleteta tekevan kaikkea, muuten pitas kylla melkein saada palkkaa. :)
Lounasaikaan taytan vatsani kasvisruoalla, joka on aina hyvaa mutta joskus liian kevytta. Ruokailu on suunniteltu vieraiden tarpeisiin, jotka paasiassa makoilevan paivan riippumatossa ja kayvat hieronnoissa ja hoidoissa, eika raskasta siivoustyota tekevan vapaaehtoisen energiatarpeeseen.
Iltapaiva lounaan jalkeen tuntuu erityisen pitkalta, paivan kuumin aika ja fyysinenn tyo uuvuttaa nopeasti. Onneksi taukoja voi pitaa niita tarvitessa ja aina kun istuu voi jutella muiden vieraiden kanssa, jotka kaikki ovat mukavia ja kiinnostavia, silla keskus on tulvillaan ihmisia jotka etsivat elaman tarkoitusta tai itseaan tai molempia. Kiinnostavat keskustelut on taattu.
Meditaatioaika ilmoittaa illan saapuneen, viidesta kuuteen istumme tunnin paikallamme hokemassa "Ommmmmmm" tai keskittymassa hengitykseen ja tyhjentamaan paan ajatuksista. Ruoan tuoksu alkaa hairita loppuvaiheilla kun paivallisaika lahenee. Paivallinen on yleensa hiukan lounasta raskaampi, vaikkakin taysin kasvisruokaa kuten kaikki keskuksessa tarjottava, joten se riittaa illaksi hyvin.
Paivallisen jalkeen menen kotiin, laitan pienen tuulettimen paalle koska ilma on ahdasta ja huomaan etta huoneeni on taas valloittanut pienenpienet muurahaiset. Otan palan vessapaperia ja ryhdyn tappopuuhiin, yritan olla ajattelematta muurahaisten sieluja ja keraavani pahaa karmaa.
Illalla en nae hamahakkia hampaita harjatessani, mutta muutama lisko vilahtaa kattoparruissa ja koit tormailevat paattomina sytyttamaani kattolamppuun.
Nukahdan tuulettimen ilmavirran alle raajat x-kirjaimena levallaan, mietin juuri ennen nukkumaan menoa etta jos hetkeen ei olisi jatkuvasti liian kuuma vaan juuri sopiva.
written by  rosabella on April 7, 2012 from Ko Phangan, Thailand

Thaimaalainen uusivuosi Song Kran
Nong Khai, Thailand
Pitkan matkan kulkija on paassyt jo aivan Pohjois-Thaimaaseen Laosin rajalle Nong Khain kaupunkiin. Tanne johti pitka matka Ko Phanganin saarelta, silla matka eri kulkuvalineilla; skootterilla, laivalla, kahdella pitkan matkan bussilla, yhella lyhyen matkan bussilla, kaksi kertaa pickupin lavalla, kahdella Bangkokin kaupunkibussilla, tuktukilla kesti yhteensa 34 tuntia. En saanut yolla nukuttua toisessa pitkanmatkan busseista, koska se oli vuorotellen jaakylma ja helvetillisen kuuma ja vierustoverini valui kohti minua joka kerta nukahdettuaan ja nain vei puolet minunkin penkistani! Viimeiset 4-5 tuntia toisessa pitkanmatkan busseista meinas katkasta kamelilta selan, varsinkin kun thaikaraoke renkutti kokoajan korviin pelottavilla desibeleilla.
Thaimaalainen uusivuosi Song Kran on tayttanyt kadut lapsilla ja lapsenmielisilla jotka heittavan ohiajavien autojen ja ihmisten paalle vetta tai suihkuttavat vetta suoraan puutarhaletkusta. Ihana tapa viettaa uuttavuotta tassa lahes +40 asteen helteessa, mutta silti oma huumori joutuu koetukselle, huomaan, kun vaatteet on tunnista toiseen litimarat ja kasilaukkunsa kastumista joutuu varomaan todella tarkasti.
Muuten Nong Khain kaupunki on juuri sopivan kokoinen ollakseen mukava kavella ympariinsa, ja ihmiset ovat aidompia etelan turistikohteiden jaatya taakse. Tanaan vuokrasin polkupyoran ja vierailin paikallisessa erikoisuudessa patsaspuistossa, jossa on jattimaisia veistoksia buddhalaisuuteen ja hindulaisuuteen liittyen. Thaimaan puolella sijaitsevan puiston lisaksi sen doppelganger sijaitsee Laosin puolella vain kilometreja rajan yli, ja on saman ihmisen kadenjalkea. Lisaksi vietin aikaa altaalla lueskellen kirjaa Into the Wild. Ja kirjakaupassa yritan vaihtaa sita Laosin Lonely Planetiin, joudun kylla varmasti maksamaan valia aika reippaasti, silla Lp on uusin painos ja viela harvinaisesti aito kirja, eika kopio.
Matka jatkuu rajan yli Laosiin huomenna, silla Thaimaan turistille salliman vierailun raja eli 30 vuorokautta tulee tayteen. Vaikka olenkin suuresti nauttinut ajastani Thaimaassa viimeisen kuukauden ajan niin matkajalka vipattaa! Lisaksi vahan jo kutkuttaakin tietaa mita rajan toisella puolella sijaitsee. :)
written by  rosabella on April 12, 2012 from Nong Khai, Thailand

Yhteenveto Thaimaasta
Nong Khai, Thailand
Vietin Thaimaassa yhteensä 29 päivää. Matkustin maata pitkin ensin Bangkokista etelaan, ja sielta sitten uudestaan pohjoisempaan, ja viimeistelin kokemuksen 34 tunnin matkalla Ko Phanganin saarelta aivan Pohjois-Thaimaaseen Laosin rajalle.
Thaimaassa on mukava ja helppo matkustaa, jos varaa matkapaketteja niin ei tarvitse edes ajatella itse, vaikka usein vuorobusseilla saattaa selvita halvemmalla varsinkin isojen kaupunkien valilla. Matkoille jossa joutuu vaihtamaan bussia, junaa tai laivaa useamman kerran on helpompi varata paketti jolloin aikataulutuksesta pitavat huolen muut. Matkustus ympariinsa on kohtuuhintaista ja maksullisia nahtavyyksia ei juurikaan ole, aktiviteetit maksaa riippuen siita mista on kiinnostunut. Ruoka ja paivittaishankinnat olivat todella halpoja.
CouchSurffareita oli vaikea loytaa mistaan lomakohteista, mutta paasin yhden luo Phuketilla ja muuten vierailin vanhojen kavereitten luona, seka tein vapaaehtoistoita, joten vietin maksullisessa gueshousemajoituksessa yhteensa vain 3 yota. Matkustin pääasiassa busseilla, ja saarille laivoilla, kaupungin sisalla ajelin tuktukeilla. Söin joka päivä ravintolassa 3 kertaa, ja katukeittioissa se onkin usein halvempaa kun ostaa ainekset ja kokata itse.
Thaimaan matkan kustannukset (matka-aika 29 päivää): Matkustus: 85e . Yopymiseen: 21 eur. Ruokaan ravintoloissa ja katukeittioissa, seka kaikkiin juomiin mukaanlukien alkoholit 205e. Huveihin, nähtävyyksiin, lahjoihin, tuliaisiin ja muuhun kului yhteensa 100e.
written by  rosabella on April 13, 2012 from Nong Khai, Thailand

Uusivuosi Laosin tapaan
Vientiane, Laos
Raja ylitetty mutta uuden vuoden juhlinta jatkuu samoissa merkeissa kuin Thaimaassakin, vetta heitellaan niin pyhimysten patsaiden kun toisten ihmistenkin paalle. Guesthouseni edessa on Vientianen suurin vesisota, koko guesthousen vaki ja puolet kaupungin nuorista tanssivat poytien ja kaljakorien paalla, lankkaripoppi jumputtaa taysilla ja likomarat nuoret tanssivat kaduilla.
Guesthouse on halpa, mutta huono. Rikkinaiset lokerot matkatavaroille ja kuoppainen jouhipatja. Jouduin ostamaan hyttysverkonkin koska hyttyset kiusasivat niin ettei nukkumisesta tullut mitaan. Ehka ensi yo verkon alla on rauhaisampi.
Mukavia ruokapaikkoja Vientiane on pullollaan, ranskalainen keittio nakyy kaikkialla siirtomaavallan ajalta ja croissant on melkein yhta suosittua ruokaa kuin laoslainen papaijasalaattikin.
Sitten taidan siirtya uuden vuoden juhlintaa pakoon pienempaan kaupunkiin, jos meno siita rauhoittuisi. Olen melkein viikon jalkeen aika kyllastynyt pakkaamaan Kaiken vesitiiviiseen muovipussiin ja kulkemaan tunnista toiseen likomarissa vaatteissa ympari kaupunkia.
written by  rosabella on April 14, 2012 from Vientiane, Laos

Karstihuippujen kaupungissa reppureissaajat tuubittaa joessa
Vang Vieng, Laos
Laosissa tieni vei minut hedonistien paratiisiin Vang Viengiin, kuten niin monen reissaajan tie ennen minua. Vang Viengista parasta ajanviettoa on tubing eli menna joelle ja lillua traktorin sisakumissa jokibaarilta toiselle. Minulta jai tama ihanuus kokematta, koska en uskaltanut laittaa haavaisia ja tulehtuneita jalkojani jokiveteen, jossa vilisee ties mita bakteeria joka vain odottaa sisaanpaasya kehooni.
Toinen ja lahes yhta suosittu ajanviettotapa on istua missa tahansa paakadun ravintoloista, joissa pyorii loputtomalla kierroksella uusinnat vanhoista Frendit -jaksoista ja maistella listalta ruokia ja juomia joissa on etuliitteena "happy". Happy tarkoittaa etta ruokaan on lisatty useimmiten kannabista, sienia tai oopiumia.
Itse nautin eniten kavelysta ja pyoraretkista joelle ja luolille. Maisemat ovat todella kauniit, ei kovin erilaiset kuin Kiinan Yanghuossa. Mutta jokaikisen ravintolan ruoka oli tasaisen mitaansanomatonta, vaikka loysin yhden jaakahvipaikan ylitse Muiden. Varmaan kipeat jalatkin oli syyna alakuloon, valilla oli vaikeaa kavella edes kaytavalla sijaitsevaan vessaan asti.
written by  rosabella on April 16, 2012 from Vang Vieng, Laos

Pohjois-Laosin maisemissa historiallisessa paakaupungissa
Luang Prabang, Laos
Takana kahdeksan tunnin uuvuttava matka niin kutsutussa VIP-bussissa (jossa luksuksesta ei ollut muuta jaljella kuin tarra ikkunassa) pitkin kiemurtelevia kapeita vuoristoteita, vieressa oksentava nainen ja edessa mies joka huudahti aina kun bussin renkaat kavi lahella tien reunaa ja satojen metrien akkipudotusta vuoren rinteelta kohti varmaa kuolemaa.
Perilla odotti temppelien taplittama rauhallinen ja kaunis kaupunki, seka kahdeksan hengen dormihuone ilmastoinnilla. Ensimmainen kerta ilmastointia yli kuukauteen tuntuu aika makealta 40 asteen helteilla.
Olen viihtynyt Luang Prabangin kaupungissa jo monta paivaa kierrellen polupyoralla ja syoden hyvissa ravintoloissa kautta linjan, oikein herkutellut Vang Viengin tylsien ruokien jalkeen. Otin paivaretkeksi hitaan veneen kaupungin satamasta luolille kaksi tuntia pohjoiseen, ja katselin Mekong joen maisemia lipuen hiljaa tyynta pintaa pitkin.
Toisen retken otin vesiputoukselle, jossa paasi uimaan putousten alla turkoosissa ihanan viileassa vedessa. Siella sijaitsi myos karhujen suojelualue, jossa paasi nakemaan aurinko- ja kuukarhuja, vaikka molemmat ovat aika harvinaisia luonnossa salametsastyksen vuoksi.
On niin mukavan rentoa ettei melkein malta lahtea pois ollenkaan, paivat tosin alkavat muistuttaa toisiaan, eli ehka olis kuitenkin pian aika jatkaa matkaa, Silla ei kai sita ole tanne asti tultu olemaan kuin kotona?
written by  rosabella on April 23, 2012 from Luang Prabang, Laos

4000 saaren maisemissa
Ban Dondet, Laos
Etela-Laosin tunnetuin lomakohde reppureissaajille ainakin on Don Det, tunnetuin 4000 saaresta. Paatekeminen saarella taitaa olla riippumatossa lohoily, mutta taalla aikaansaamattomuudesta ei rankaista. Ravintoloissa ja kaupoissakin on niin rauhallista etta palvelua voi olla vaikea saada, ainakaan kovin nopeasti., joten kannattaa menna ennen kuin on kiljuva nalka.
Saavuin saarelle aika allapain, Silla jaloissa oleva tulehdus alkoi leviamaan muuallekin ja pian kasvotkin oli tulehduspesakkeiden vallassa. Saarella kun ei sijaitse laakaria eika apteekkiakaan niin pyysin pitkan matkan bussissa tapaamaani suomalaistyttoa, joka oli viela Laosissa mantereella ja vielapa isohkossa kaupungissa, jarjestamaan mulle antibiootit.
Samana iltana olin Don Detin saarella, hiton kaukana kotoa, taman bussissa tapaamani suomalaisen viitta vaille valmiin laakari(opiskelijan) hoivassa, se puhdisti ja sitoi mun haavat ja antoi ohjeet voiteiden ja antibioottien kayttoon!
Olo alkoi heti parantua, antibiootit lopetti haavojen matimisen melkein seinaan ja tulehdus ja punoitus alkoi heti laskea haavojen ymparilta. Olen kuitenkin viela viikon antibioottikuurilla, jotta kaikki bakteeripesakkeet varmasti ehtii kuolla.
written by  rosabella on April 28, 2012 from Ban Dondet, Laos

Yhteenveto Laosista
Kratie, Cambodia
Vietin Laosissa yhteensä 19 päivää. Matkustin maata pitkin ensin Vientianesta pohjoiseen, ja sielta koko maan halki takaisin aivan Laosin etelakarkeen.
Laosissa on helppo matkustaa jos varaa matkapaketteja. Vuorobusseja kayttamalla saattaa saastaa noin euron tai kaksi per matka, mutta ne on usein ahdettu todella tayteen ihmisia, elaimia, moottoripyoria, riisisakkeja ja vaikka mita. Tiet on Laosissa osittain huonossa kunnossa, joten aikamoista hyppyytysta matkanteko on. Busseilu ympariinsa on kohtuuhintaista, juniahan maasssa ei edes ole, ja maksullisia nahtavyyksia ei juurikaan ole, aktiviteetit maksaa riippuen siita mista on kiinnostunut. Ruoka ja paivittaishankinnat ovat naapuri-Thaimaata kalliimpia, mutta silti halpoja.
CouchSurffareita oli vaikea loytaa mistaan, joten vietin joka yon maksullisessa gueshousemajoituksessa. Matkustin pääasiassa busseilla ja kaupungin sisalla ajelin tuktukeilla. Söin joka päivä ravintolassa 3 kertaa, Silla kotikokkailua on vaikea jarjestaa ja minimarketin tuotteet ovat kalliita.
Laosin matkan kustannukset (matka-aika 19 päivää): Matkustus: 130e (josta viisumimaksu 28euroa) . Yopymiseen: 65 eur. Ruokaan ravintoloissa ja katukeittioissa, seka kaikkiin juomiin mukaanlukien alkoholit 170e. Huveihin, nähtävyyksiin, lahjoihin, tuliaisiin ja muuhun kului yhteensa 90e.
written by  rosabella on May 1, 2012 from Kratie, Cambodia

Angkor W(h)atissa juhlimassa nimppareita
Siem Reap, Cambodia
Tilasimme tuktuk-kuskin hakemaan hotellilta kello 4.45 ja paristimme pimeassa kohti Angkor watin -temppelia nahdaksemme auringonnousun talla Kambodzan (ja ehka koko Kaakkois-Aasian) tunnetuimmalla nahtavyydella. Taivas alkoi valostua temppelin taustalla meidan istuksiessa suurella ruohokentalla odottamassa.
Angkorin temppelit sijaitsevat laajalla alueella joten temppelilta toiseen siirtymiseen kannattaa kayttaa paivaksi vuokrattua tuktukia. Vauhdikas temppelikierros kesti aamuviidesta iltaseitsemaan, ei sovi huonokuntoisille ja itsellakin meinas menna usko iltapaivan kuumina pitkina tunteita. Kuskin ja ajoneuvon vuokraus koko paivaksi maksoi 16$.
Ei paivan riennot iltaan loppuneet vaan lahdettiin nopean suihkun jalkeen tuktukilla keskustaan myohaiselle paivalliselle ja siita suoraan baariin nimelta Angkor What, jossa parin dollarin whiskybucketit virtasivat ja poppi jymisi! Pienet huumatut ruusutytot myivat kukkasiaan viela kahdelta yolla, osa heista korkeintaan viisivuotiaita. Kontrastien maa.
written by  rosabella on May 3, 2012 from Siem Reap, Cambodia

Kambodzan menorikkain rantakohde
Sihanokville, Cambodia
Yhdentoista tunnin yobussimatka; suolet suoristava hyppyytys kuoppaisella tiella alusta loppuun asti toi minut Sihanoukvilleen, Kambodzan suosituimpaan rantakohteeseen. Kaupunki oli vasta herailemassa kuudelta aamulla, nain taas yhden auringonnousun. Olen nykyaan usein hereilla siihen aikaan aamusta.
Ensimmaisena mina lahdin hostelliin nukkumaan ja suomalaislaakaritytto lahti sairaalaan, talla kertaa hakemaan itselleen antibioottikuuria. Tulehtuneet haavat ja hyttysenpuremat on Kaakkois-Aasian backpackereiden kansallistauti. Juuri kun sain omani paranemaan.
Rannalla oli ihanaa maata varjossa lukien kirjaa ja juoden yhden dollarin juomia kun ihana merituuli vilvoitti ihoa. Ala kysy miten onnistuin palamaan istuttuani koko paivan varjossa, mutta niin vaan iho punoitti illalla. Toisena paivana kaytiin snorklausreissulla kolmella eri saarella, mutta nakyvyys vedessa oli niin huono etta turhautti. Veneretki sinassaan oli hieno joten ei pitaisi valittaa olosuhteista.
Hiukseni oli kasvaneet ihanan pitkiksi reissu aikana, mutta ohentuneet ja harventuneet, auringon haalistamat ja kuivat kuin olki. Tein raskaan paatoksen kun paatin luopua niista, menin hyvan nakoiseen naisten parturikampaamoon ja annoin niiden leikata reilut 10 senttia pois pituudesta. Paadyin olkapaapituiseen malliin ja ensimmaista kertaa voin vain sutaista hiukset ponnarille ja ne eivat hiosta niskassa tai sotkeudu kasilaukun olkaimen alle, harjakin vain sujahtaa lapi nyt hyvakuntoisista latvoista. Koko komeus maksoi minulle 2 dollaria.
written by  rosabella on May 7, 2012 from Sihanokville, Cambodia

Siella missa pippuri kasvaa
Kampot, Cambodia
Sanonta mene sinne missa pippuri kasvaa ei paase sen todemmaksi kuin taalla Kampotissa, josta on kotoisin maailmankuulut pippurit. Kavin plantaasilla katsomassa miten kasvatus tapahtuu, ja nain niita pippureitakin, vaikka varsinaisesti sato oli juuri korjattu ja uusi ei ollut viela kypsynyt.
Kampot on myos paikka missa suola kasvaa, mikali suola nyt kasvaa yhtaan mihinkaan, mutta alueen suolaviljelmilta tulee myyntiin myos tonneittain tata kiteista valkoista maustetta.
Kaupunkia lahinna oleva kukkula(vuori) Bokor on vilkkaan matkailunkehityksen keskus, aluelle suunnitellaan viihdekeskuksia ja kasinoita, seka tuhansittain lomahuviloita. Vuoren viileampi ilmasto vetaa ihmisia jo nyt, mutta koko kansallispuiston alue tuntuu olevan revitty auki kehityksen tielta. Viiden vuoden paasta paikkaa ei enaa tunnista samaksi.
Kampot on pieni kaupunki ja mukav kohde rentoutua muutaman paivan ajan. Monet matkailijat ovat tulleet jaadakseenkin, ja palaavat samoille sijoille joka vuosi, tai ovat muuttaneet tanne koko elamansa ja pyorittavat nyt kaupungin lukemattomia guesthouseja ja ravintoloita. Itse taidan kuitenkin jatkaa matkaa eteenpain, on niin paljon nahtavaa.
written by  rosabella on May 12, 2012 from Kampot, Cambodia

Varasuunnitelma toteen
Phnom Penh, Cambodia
Tarkoitukseni oli lahtea Kampotista suoraan kohti Vietnamia, mutta ennen Vietnamin oleskeluoikeuden alkua piti viela tappaa aikaa muutama paiva, niin suunnistinkin kohti Kambodzan paakaupunkia.
Lahdin bussiasemalta taksikuskin mukaan, mutta 4 likaista ja epamaaraista hostellia myohemmin en ollut vielakaan tyytyvainen, joten pyysin hanta viemaan minut suosittelemaansa paikkaan. Sielta loysin juuri remontoidun kahdenhengen priva huoneen tv:lla ja majoituin kuin kuningatar 8 dollarilla yo.
Kambodzan sisallissodan muistot vainoaa matkailijaa Phnom Penh:issa, suosituimpiin nahtavyyksiin kuuluvat niin kidutusvankila kuin keskitysleirikin. Olin liikkeella jo aikaisin aamusta ja tunnelma oli todella erikoinen, sumu nousi suoraan maasta kuin joukkohautojen syvyyksista, kun kavelin maisemissa jotka olivat todistaneet monia julmuuksia.
Aamun synkan mielialan karkoittaakseni kokeilin ostosterapiaa ja villiinnyin torilla ostelemaan vaatteita ja koruja, Samsoniten matkalaukkukin tarttui mukaan. Ostin muun muassa kahdet housut, mekon, viisi paitaa, koruja ja runsaasti alusvaatteita, joiden yhteishinnaksi tuli 20 Euroa!
written by  rosabella on May 15, 2012 from Phnom Penh, Cambodia

Yhteenveto Kambodzasta
Svay Rieng, Cambodia
Vietin Kambodzassa yhteensä 17 päivää. Matkustin maata pitkin ensin pohjoisesta lanteen, ja sielta etelarannalle, josta kohti itaa.
Kambodzassa on helppo matkustaa. Vuorobusseja kayttamalla saattaa saastaa marginaalisesti rahaa, mutta ne on usein ahdettu todella tayteen ihmisia, elaimia, ja vaikka mita. Tiet on Kambodzassa osittain huonossa kunnossa, enka suosittele yobussin varaamista pidemmillekaan matkoille, koska nukkumisesta ei tule mitaan. Busseilu ympariinsa on kohtuuhintaista, junia maassa ei (toistaiseksi) edes ole vaikka matkustajaliikenteen avaamista on suunniteltu. Angkorin temppelit on maan kallein nahtavyys, museot ja muut kohteet pyytavat vain pienta maksua ja temppelit vapaaehtoista lahjoitusta. Ruoka ja paivittaishankinnat ovat naapuri-Thaimaata kalliimpia, mutta silti halpoja.
Vietin joka yon maksullisessa gueshousemajoituksessa, jaetuissa kahden hengen huoneissa seka dormitoryissa. Matkustin pääasiassa busseilla ja kaupungin sisalla ajelin tuktukeilla seka mototakseilla. Söin joka päivä ravintolassa 3 kertaa, koska kotikokkailua on vaikea jarjestaa ja minimarketin tuotteet ovat kalliita.
Kambodzan matkan kustannukset (matka-aika 17 päivää): Matkustus: 105e (josta viisumimaksu 23euroa) . Yopymiseen: 55 eur. Ruokaan ravintoloissa ja katukeittioissa, seka kaikkiin juomiin mukaanlukien alkoholit 180e. Huveihin, nähtävyyksiin, lahjoihin, tuliaisiin ja muuhun sirpsakkeeseen kului yhteensa 100e (mukaanlukien matkalaukku seka paljon uusia vaatteita).
written by  rosabella on May 18, 2012 from Svay Rieng, Cambodia

"Ooooh Finlaaand!"
Ho Chi Minh City, Vietnam
Koo-otassa nakoinen rajatarkastaja lehteili passiani eestaas, ja alkoi hermostua kun Vietnamin viisumia ei loytynyt. Sitten han katsoi passin kanteen, hymyili ja huudahti; "Ooooh Finlaaand!" Sain tervetulotoivotukseni.
Ho Chi Minh Cityssa jokainen asukas tuntuu olevan mootooripyoralla liikenteessa yhta aikaa. Liikennevaloissa vuoroaan odottaa vain bussi jonka kyydissa istun, ja sita piirittaa moottoripyorien meri, joka nayttaa tuhansilta pienilta muurahaisilta kiireessa matkalla jonnekin muualle.
Hostellilla tapasin jo Thaimaasta tutun Australialaisnaisen jonka kanssa jatkamme reissailua yhdessa. Open tour bussilippu on halvin keino matkustaa suosittujen kohteiden valilla matka Ho Chi Minhista pohjoiseen Hanoihin, joten varasimme sellaiset.
Ho Chi Minh on kiireinen kaupunki, mutta pakenin koko paivaksi maaseudulle tutkimaan Vietnamin sodan jaanteita, ansoja, miinoja, juoksuhautoja ja maanalaisia tunneleita. Tunnelit on kaivettu niin kapeiksi, etta lansimaalaiset ihmiset ei mahdu niissa kulkemaan ollenkaan, sisaankaynti maan pinnalta tunneleihin tehtiin viela pienemmaksi, joten pienet vietnamilaisetkin joutuvat taiteilemaan itsensa sisaan erityisella tekniikalla. Yksi tunneli oli kaivettu isommaksi, jotta me lansimaalaisetkin paasemme kokemaan elamaa maan alla. Ahdasta oli ja ilma tuntui loppuvan nopeasti.
Retkeen kuului vierailu Cao Dai -temppelissa. Cao Dai:laisuus yhdistaa oppeja Buddhalaisuudesta, Taolaisuudesta ja Hindulaisuudesta. Seurasin messua joka oli erikoinen varikas ja aanekas tapahtuma.
written by  rosabella on May 19, 2012 from Ho Chi Minh City, Vietnam

Buuz Cruuz ja rantarentoilua
Nha Trang, Vietnam
Na Trang on Vietnamin tunnetuimpia rantakohteita. Kaupunkikuvaa hallitsee venalaiset turistit, ja kyrillista kirjoitusta nakee ravintoloiden menuilla ja kauppojen ovissa useammin kuin lansimaalaista.
Pakenin kaupunkia Booze Cruiselle, joka on nimeaan iisimpi laivaristeily vierailemaan neljalle lahisaarelle. Snorklailin taas kerran todella hyvassa nakyvyydessa koralliriutalla! Tuore merenelava buffet kuului hintaan laivalla, ja kelluva baari oli aikamoinen! Meidat pistettiin veteen kellumaan pelastunsrenkaan kanssa, ja baaritiskina toimi iso pelastusrengas jonka keskella istui mies ja jakoi ilmaisia shotteja kymmen litran amparista. Olipa mukava nojailla pelastusrenkaaseen ja maistella koktailia keskella avomerta!
Na Trangin visiitti jai kahteen paivaan ja yhteen yohon, koska viisumivapauteni ehtona on maksimissaan 15 paivan maassaolo ja se tarkoittaa etta on jo kiirus seuraavaan kohteeseen.
written by  rosabella on May 21, 2012 from Nha Trang, Vietnam

Kolikon molempia puolia Hoi An:issa
Hoi An, Vietnam
Vietnamin matkailijoiden suosikki on Hoi An. Pieni pittoreski kaupunki taynna vanhaa arkkitehtuuria ja raataliliikkeita. Monet ravintolaruoat ovat myos olleet parasta antia koko matkalla tahan asti, Hoi Anin paikalliset ruoat sulaa suuhun ja hinnat ovat kohtuulliset.
Kaupunki muuttuu yon laskeutuessa aivan toiseksi, kuten eilen tuli huomattua kun lahdimme yhille baariin joka oli hiukan kauempana valaistusta turistikadusta. Tilasimme ilmaiset juomamme, cuba libret, ja istuimme poytaan ainoina asiakkaina. Ei mennyt kuin 5 minuuttia niin paikalle kaahaa moottoripyoralla tuskissaan huutava pariskunta. Silmat vuotaen ja kasvot punoittaen pariskunta huutaa tuskissaan, ja pitavat polttavia kasvojaan ravintolanpitajien tuomassa jaasangossa. Paikalle alkaa keraantya yha lisaa vakea ja kaikki tuntuvat huutavan ja elehtivan kiivaasti. Australialaisnainen epailee pippurisuihketta tai happoa kasvoille, mutta syyta emme saa selville, koska tilanne kay yha epamukavammaksi vaen keraannyttya ravintolan edustalle, ja me paatamme hiipia ulos huomaamatta.
Takaisin turistikadun turvassa menimme toiseen baariin, joka ei ollut juuri edeltajaansa parempi. Palvelu oli toykeaa, ahdistava ja hymytonta. Saimme vaaria juomia poytaan, niista laskutettiin liikaa ja vaihtorahoja ei myoskaan kuulunut. Aika lahtea kotiin, sanoin, ja kavelimme pimeilla kujilla tuulen pyorittaessa roskia kadulla. Sama kaupunki joka on paivisin historiallisen kaunis ja ilmapiiriltaan todella rento, tuntui yolla kovin pimealta ja ahdistavalta.
written by  rosabella on May 24, 2012 from Hoi An, Vietnam

Ruokareissailua
Hue, Vietnam
Vain neljan tunnin bussimatka Hoi Anista toi meidat Hueen, jossa odotti ehdottomasti matkan tahan mennessa mukavin hotellihuone! Kaksi tuplasankya, iso parveke, tehokas ilmastointi ja kaapeliteeveen elokuvakanvat. Ja hyva etta olikin mukava huone, Silla Australialaistytto oli vatsataudissa koko ajan,eika juuri lahtenyt ulos. Kiertelin siis kaupunkia yksinani.
Huen vanha citadel on kaupungin kohokohta, se mollottaa joen toisella puolella uudesta kaupungista katsoen, ja jo kaukaa nakyy suunnattoman suuri Vitnamin lippu liehumassa salossa.
Huessa oli tarjolla todella herkullista ruokaa! Yllatyi iloisesti joka kerta kun sain eteeni Huen pannukakun; rapeaksi paistetun riisitaikinan jonka sisalla on katkarapua, possua, ja erilaisia kasviksia, ja se tarjoillaan maapahkinakastikkeen kanssa. Mmm.. pahkinakastike.
written by  rosabella on May 26, 2012 from Hue, Vietnam

Liikenteen seassa sekoilua
Hanoi, Vietnam
Viisitoista tuntia bussilla rannikkoa pohjoiseen niin saavuin Hanoihin, Vietnamin vehreaan paakaupunkiin. Pahat aavistukseni ohittaen hyppasin taksin kyytiin, ja se pyysi onneksi vain kolminkertaista hintaa. (Juuri aamulla kuulin tapauksesta jossa kuski oli kaynyt aggressiiviseksi pyytaessaan kymmenkertaista hintaa ja poika oli joutunut hyppaamaan vauhdissa taksin kyydista.)
Jostain syysta Hanoissa on kenties kaaoottisin liikenne koko reissun kaoottisista paikoista! Olen joutunu laheltapiti melkein yliajetuksi kymmenisen kertaa, vaikka oma liikennekayttaytymiseni onkin lahestynyt huomattavasti aasialaista. Ulos meneminen tarkoittaa sita etta pitaa terastaa itsensa luovimaan tiensa liikenteen seassa, ja juui nyt se tuntuu olevan liikaa.
Tulin Hanoihin periaatteessa nakemaan yhden asian; Ho Chi Minhin vahaisen ruumiin! Moskovan Lenin ja Pekingin Mao tarvisivat viela kolmannen johtajan seurakseen. Turvatarkastukset eivat olleet yhta tiukat kuin Moskovassa, mutta jono oli sitakin pidempi, ja ruumiin paasi nakemaan todella lahelta. Merkittavaa kuinka kaikki nama kolme suurmiesta olivat yllattavan pienikokoisia.
written by  rosabella on May 29, 2012 from Hanoi, Vietnam

Yhteenveto Vietnamista
Hanoi, Vietnam
Vietin Vietnamissa yhteensä 15 päivää. Matkustin maata pitkin erinäisillä busseilla etelästä pohjoiseen.
Vietnamissa on helppo matkustaa. Open tour bussilippu on halvin tapa kulkea turistikohteiden välillä, mutta bussit on usein huonokuntoisia ja liian täynnä väkeä sekä istumapaikkojen valinnassa suositaan paikallisia. Kalliita nahtavyyksiä ei juuri ole, museot ja muut kohteet pyytavat vain pienta maksua ja temppelit vapaaehtoista lahjoitusta. Ruoka ja paivittaishankinnat ovat halpoja.
Vietin joka yön maksullisessa gueshousemajoituksessa, jaetuissa kahden hengen huoneissa sekä dormitoryissa. Matkustin pääasiassa busseilla ja kaupungin sisallä ajelin pari kertaa taksilla. Söin joka päivä ravintolassa 3 kertaa, koska kotikokkailua on vaikea järjestää.
Vietnamin matkan kustannukset (matka-aika 15 päivää): Matkustus: 130e (josta lennot Thaimaaseen 99 Euroa) . Yopymiseen: 55 eur. Ruokaan ravintoloissa ja katukeittioissa, seka kaikkiin juomiin mukaanlukien alkoholit 125e. Huveihin, nähtävyyksiin, lahjoihin, tuliaisiin ja muuhun sirpsakkeeseen kului yhteensa 40e.
written by  rosabella on June 1, 2012 from Hanoi, Vietnam

Takaisin Thaimaaseen
Bangkok, Thailand
Onpa ihana olla takaisin matkani lempimaassa Thaimaassa, missä ruoka on hyvää ja halpaa! On tässä tietysti muitakin hyviä puolia, mutta mainitsin ruoan, koska sitä oli ikävä. :)
Pitkästä aikaa couchsurffasin muutaman yön, oli tosi hyvä kokemus taas. Tehtiin paljon asioita yhdessä hostien kanssa ja näin paljon Bangkokia, josta olen tähän mennessä aina vain matkustanut läpi.
Eilen tuli Suomesta paketti, jonka mukana oli oma tietokoneeni! Paketin toi ystäväni, joka tuli Thaimaaseen kanssani reissaamaan pariksi viikoksi! Joten seuraavat kohteet Thaimaassa kolutaan sitten yhdessä! Onpa jännää nähdä pitkästä aikaa tuttuja, ja itseasiassa siitä tuli hiukan koti-ikäväkin, se kun ei muuten ole vaivannut matkalla oikeastaan ollenkaan.
written by  rosabella on June 5, 2012 from Bangkok, Thailand

Vanhassa pääkaupungissa temppeleiden keskellä
Phra Nakhon Si Ayutthaya, Thailand
Kolme päivää Bangkokin kuuluisalla Khao San Roadilla punkattuamme oli aika vaihtaa maisemaa vähän rauhallisempaan, ja Ayutthayaa paremmin ei olisi voinut valita.
Junamatka kesti pari tuntia ja se reissattiin kolmosluokassa kun koko junassa ei tainnut muuta ollakaan. Ei tosin matkan hinta päätä huimannut; junalippu 35 senttiä!
Ayutthayassa majoituimme mukavaan guesthouseen "Little Khao San Roadin" varrelle, joka ei onneksi muistuttanut Bangkokin vastaavaa juuri ollenkaan. Pari guesthousea ja kolme uneliasta baaria.
Unelias oli koko kaupunkikin, turistikausi jo selvästi takanapäin. Vuokrasimme pyörät ja lähdimme päiväksi tutkimaan temppeleitä, erityisesti kaupungin tunnetuinta, jossa buddhapatsas on kasvanut puun sisään ja siitä näkyy enää puun rungon kehystämät kasvot.
written by  rosabella on June 8, 2012 from Phra Nakhon Si Ayutthaya, Thailand

Kwai-joen sillalla
Kanchanaburi, Thailand
Leppoisa suunnittelemattomuus johti siihen että Ayuttahayasta Kanchanaburiin menevä minibussi oli jo lähtenyt kun kävimme sitä kyselemässä, joten siirryimmekin juna-asemalle ja päätimme suhata Bangkokin kautta. Kolmosluokan lippu oli yhtä halpa kuin tullessakin, mutta karjavaunu oli ääriään myöten täynnä ja jouduimme seisomaan tupateen ahdatussa junassa koko matkan.
Bangkokissa odotti toinen yllätys kun iltapäivällä ei enää lähtenytkään junia eteenpäin Kanchanaburiin. Jouduimme taksiin, jolla ajelimme tunnin toiselle puolelle kaupunkia bussiasemalle, josta nousimme minibussiin kohti Kanchanaburia. Yksinkertaiseen matkaan kului melkein koko päivä.
Perillä majoittauduimme veden varassa kelluvaan taloon, jossa lattialautojen välistä liplatti Kwai-joki. Näkymät joelle ja kohti auringonlaskua on ihanat omalta isolta terassilta.
Seuraavana päivänä vuokrasimme polkupyörät ja ajoimme temppeleitä katsastamaan ja kiipeilimme myös syvällä maan alla luolastoissa. Tietenkin Kwai-joen siltakin piti nähdä, se kai se pääsyy on miksi matkustajat kaupunkiin saapuu, ja satuimme paikalle juuri sopivasti kun juna oli ylittämässä siltaa. Ihan kuin siinä elokuvassa, tosin silta ei räjähtänyt strategisessa kohtaa kuten elokuvassa, joka oli tietysti meidän sillä seisoskelevien onni. :)
written by  rosabella on June 11, 2012 from Kanchanaburi, Thailand

Suomalaistenkin suosiossa
Hua Hin, Thailand
Minibussikyydillä päästiin nopsakkaan muutamassa tunnissa Hua Hiniin ja kirjauduttiin pieneen hotelliin rantakadulla. Huone oli mukava, vaikkakin meluisa, mutta ratkaistiin ongelma pitämällä aina telkkari auki taustameluna.
Varsinaisia nähtävyyksiä rannan lisäksi ei kaupungista juuri löytynyt joten on maleksittu lähinnä rannalla ja syöty ja juotu ja juteltu. Menee aika tietysti niinkin mukavasti.
Tänään sitten lähti kaverini takas Suomeen, mukanaan muutamia minun kotiin meneviä tavaroitani, ja taas kerran jatkan reissailua yksin. Vähän iski taas ikävä, kun ihmiset vaan vaihtuu mutta minä yhä jatkan. Tuntuu että matkan aloittamisesta on jo niin pitkä aika.
En oikein keksinyt, että minne seuraavaksi, joten etsin halvan kämpän täältä Hua Hinista. Tykkään oikein kovasti aamuaurinkoisesta parvekkeestani, jolta on näkymä suoraan merelle. Kotikokkailua helpottaa jääkaappi sekä vedenkeitin. Viihdyn täällä varmaan kivasti seuraavat neljä päivää.
written by  rosabella on June 15, 2012 from Hua Hin, Thailand

Neljännesvuosisata
Phuket, Thailand
Viikon Hua Hinissa makoiltuani jatkoin matkaa etelämmäksi kohti Phuketia, jonne tulin tapaamaan uudestaan Budapestin aikaista koulukaveria. Hän on töissä täällä Phuketilla, ja pääsin siivellä oikein luksus villaan punkkailemaan, talon iso uima-allas on kutsunut kerran jos toisenkin. Täältä kukkulan päältä näkee hienot maisemat kaupungin yli, sekä voi nukkua turvassa tsunameilta.
Tämäkin päivä koitti, että ikää tuli täyteen jo neljännesvuosisata. Tästä ei enää nuorruta päivääkään, se on varma, mutta tunnelma on silti aika korkealla. Olin asettanut muutaman tavoitteen, jotka oli tarkoitus saavuttaa ennen 25-vuoden kunnioitettavaa ikää, ja ilokseni huomaan että näin kävikin. Yksi tavoite oli koulun hoitaminen kunnialla loppuun ja sehän kävi kuin vanhalla rutiinilla. Ja toinen henkilökohtaisempi tavoite oli lähteä maailmalle pelkkä menolippu kädessä. Ja täällä maailmalla 25-vuotispäiviä vietellessä tulee siis vaan mieleen että onnistuin! Joten ei tässä voi vanhenemisesta olla kovinkaan pahoillaan. :)
Mahtavaa juhannusta kotisuomeen! Minäkin lähden tästä kallistamaan shampanjaa!
written by  rosabella on June 22, 2012 from Phuket, Thailand

Rajan yli Myanmariin
Kawthoung, Myanmar (Burma)
Phuketilla viihdyin niin mainiosti että kuukausi armonaikaa Thaimaassa kului taas kerran nopeasti umpeen. Kaverini ehdotti vielä reissailua sen jälkeen kun hänen työnsä loppuvat, eli minun piti lähteä visarunille Myanmariin.
Visarun toimii näin; minibussi ahdetaan täyteen ulkomaalaisia, jotka yleensä työskentelevät laittomasti turistiviisumilla Thaimaan eri kohteissa, useimmin joko sukellusohjaajina tai englannin opettajina. Sitten bussi ajaa Thaimaan rajalle, siellä satamassa on pieni koppi, jossa passit tsekataan ja ihmiset leimataan lähteviksi Thaimaasta. Sitten astutaan pieneen veneeseen joka vie rajan yli Myanmarin puolelle, jossa on toinen pieni koppi, jonka virkailijalle maksetaan 10 dollaria siitä että ne lättäisee saapumis- sekä lähtemisleimat passiin. Sitten takaisin veneeseen ja sillä uudestaan Thaimaaseen, jonne saapuessa saa maagisesti taas uuden leiman, joka on voimassa minun tapauksessani, 15 päivää.
Myanmariin saapuessani virkailijat sanoivat minulle että kun saan leimani, voin sen jälkeen mennä 10 minuutiksi tuliaisostoksille ja katselemaan nähtävyyksiä Kawthoungissa. Minäpä pistelin satamasta johtavaa katua suoraan torille ja tuijottelin tavaroita ja sain osakseni ihmisten jakamattoman huomion. Monet huusivat jo kaukaa "hello!".
Satamaan takaisin kävellessäni minua vastaan tulee vihaa puhkuen venekuskini. Hän huutaa missä ihmeessä olen ollut, kun kaikki muut odottavat veneessä! Pidin pääni pystyssä ja sanoin että kymmenen minuutin tuliaisostoksilla. Hän puhisi ettei sellaisesta ollut mitään puhetta ja hyvä etteivät he jättäneet minua Burmaan. Puhe Burmaan jättämisestä kuulosti hänen suussaan aika samalta karulta kohtalolta kun lapsena kuultu tarina että tottelemattomat lapset lähetetään Afrikkaan.
Minibussissa matkalla takaisin Phuketiin mietin, että oli sääli kun visiitti Myanmariin jäi noinkin lyhyeksi. Ei auta kun palata paremmalla aikaa, mutta sillä välin minulla on lisää Thaimaata nähtävänä.
written by  rosabella on June 30, 2012 from Kawthoung, Myanmar (Burma)

Saarelaiselämää
Ko Phi Phi, Thailand
Phi Phin saarille johti todella kuoppainen merimatka, josta on nyt neljä päivää. Toinen kuoppainen matka sattui kun lähdettiin Maya Bayhin katsomaan paikkaa jossa The Beach kuvattiin, sillon kun Leo oli vielä pallon halutuin mies. Pienessä pitkähäntäveneessä sitten keikuttiin merellä niin pahasti, että kaveriani tarttui jo ventovieraatkin kädestä kuolemanpeloissaan.
Ollaan koettu saarella aika unohtumattomia hetkiä, ehkä se johtuu osittain siitä, että selviää elossa läheltä piti tilanteesta tai sitten vain Phi Phi:n saarien taiasta, mutta yhtään tasaisen tylsää hetkeä saarella ei ole ollut. Ne kirjat, joita piti lueskella rannalla makoillessa ovat edelleen rinkan pohjalla avaamattomina. Kaikki ei tosin ole ollut pelkkiä kukkasia ja perhosia, tähän lomaan kuuluu myös tummempia sävyjä.
Huomenna on molempien aika jatkaa matkaa; kaverini lähtee kauas pohjoiseen Suomeen kesästä nauttimaan, ja minä jatkan matkaani kohti päiväntasaajaa.
written by  rosabella on July 8, 2012 from Ko Phi Phi, Thailand

Kuin kotiinpaluu
Krabi, Thailand
Samalla kun kaveriani odotti Suomessa kotiinpaluu, minäkin sain samanlaisen tunteen Krabilla. Jo kolmas kirottu venematka myrskyisillä vesillä toi minut sisuskalut tehosekoitettuna Ao Nangiin. Oli kuin olisin saapunut kotiin, joka oli tosin paljon rauhallisempi kuin muistin viimeksi käydessäni turistikauden loppupuolella. Low season oli hyökynyt Ao Nanginkin rantaan ja puolet hotelleista ja ravintoloista olivat sulkeneet ovensa.
Kävelin kaupungin halki kauemmas rannasta ja menin hotelliin sisälle kyselemään hintoja. Huokeaa huonetta kysellessäni minut johdatettiin talon muikeimpaan sviittiin; kaksi muhkeaa kingsize sänkyä, iso parveke, juuri rempattu kylpyhuone, ilmastointi, kaapelitv ja kaikki härpäkkeet. Käännyin ovelta ympäri ja sanoin ettei minulla ihan tällainen ollut mielessä. Kun mies sanoi hinnan en meinannut uskoa. Heitin rinkkani sängylle ja sanoin että tämän otan. Ja se huoneen hinta oli siis viisi Euroa yöltä!
Päätin jäädä vielä toiseksikin yöksi kun olot oli näin mukavat, kävin aamulla hieronnassa ja lounaaksi lempiravintolassani. Tein iltapäivällä ostoksia viimeisillä bahteillani. Tärkeä hankinta oli uusi matkalaukku, kun lentoyhtiö hajotti edellisen sen neitsytlennolla. Mukaan tarttui sellainen rinkkamatkalaukku, jossa on sekä pyörät ja vetokahva, että olkaimet ja lantiovyö selässä kantamista varten. Tätä mallia oli minulle kehuttu monen pitkäaikaisen reissaajan puolesta, ja kieltämättä se vaikuttaa todella nerokkaalta, kunhan vaan on edeltäjäänsä kestävämpi.
written by  rosabella on July 10, 2012 from Krabi, Thailand

Yhteenveto Thaimaasta, toistamiseen
Satun, Thailand
Vietin toisella "pyrähdykselläni" Thaimaassa yhteensä 41 päivää. Matkustin maata pitkin Bangkokin lähialueilla keski-Thaimaassa ja sieltä kohti etelää. Phuketissa vietin jonkin aikaa, mutta reissailin tällä kertaa paljon useampaan kohteeseen. Lopetin aivan Thaimaan eteläkärkeen, josta siirryin Malesian puolelle laivalla.
Ruoka, majoitus ja hankinnat ovat Thaimaassa halpoja, mutta niistä kertyy kyllä hyvä summa jos ei varo rahankäyttöään, kuten tällä kertaa Thaimaata reissatessa huomasin. Oman lisänsä toi reissukaverit, sillä yleensähän seurassa kuluu aina enemmän kun yksin reissatessa, ei sitä tule yksinään juuri lähdettyä iltaa istumaan. Ja jouduin vielä tekemään muutamia matkahankintojakin; uuden matkalaukun sen tilalle jonka lentoyhtiö hajotti muttei korvannut, sekä joitakin vaatteita ja kirjoja.
CouchSurffasin pari kertaa, vierailin ystävien luona Phuketilla ja olin yhteensä noin kolme viikkoa maksullisessa majoituksessa. Huippuna tuo Krabin hotelli, mistä juttua edellisessä postauksessa. Matkustin pääasiassa busseilla, ja saarille laivoilla, kaupungin sisalla ajelin tuktukeilla. Söin joka päivä ravintolassa 3 kertaa, ja tällä kertaa en edes niitä halvempia aasialaisia ruokia vaan oikein länkkärimättöä, mikä on yleensä noin tuplasti kalliimpaa.
Thaimaan toisen kerran matkan kustannukset (matka-aika 41 päivää): Matkustus: 160e . Yopymiseen: 170 eur. Ruokaan ravintoloissa ja katukeittioissa, seka kaikkiin juomiin mukaanlukien alkoholit 370e. Huveihin, nähtävyyksiin, lahjoihin, tuliaisiin ja muuhun kului yhteensa 165e.
written by  rosabella on July 11, 2012 from Satun, Thailand

Ensi kosketus Malesiaan
Langkawi, Malaysia
Matka Krabilta Langkawille kesti kokonaista 13 tuntia koska jatkoyhteydet takkusivat, siitä huolimatta että matka oli varattu matkatoimistosta. Sen jälkeen oli ikävä huomata että iltaseitsemältä kaikki halvat pedit olivat jo täyttyneet, eikä lähipäivillekään tuntunut olevan dormitory -sänkyä vapaana. Päädyin siis kahden hengen huoneeseen yksinäni, ja jouduin maksamaan 7,5 Euroa yöltä siitä ilosta. Tosin olin aika lailla unen tarpeessa joten sijoitus mukavaan uneen ei tuntunut turhalta.
Kun on perjantai 13. päivä niin sillonhan tapahtuu kummia; vuokrasin pyörän ja ajattelin ajella saaren pohjoisosaan, jossa pääsee kaapelihissillä vuoren päälle katsomaan näköaloja. Karttani ei ollut ihan piirretty suhteeseen ja matka olikin pidempi kun miltä ensinäkemältä ajattelin. Toisekseen mäkisellä sademetsätaipaleella kimppuuni lyöttäytyi paikallinen moottoripyöräkuski, joka koitti kovasti houkutella kanssaan metsään. Tarkoituskaan ei jäänyt epäselväksi kun hän ajoi edelleni mäen päälle, parkkeerasi, ja Laski housut nilkkaan.
Kirosin siinä vaiheessa sitä polkupyörää, jolla en pääsisi motoristia pakoon, mutta ylös kiivettyäni alkoi pitkä alamäki, jonka päätteeksi oli huoltoasema. Karautinkin sinne pihaan ja päätin jäädä lounaalle, jotta reitti olisi varmasti selvä siitä eteenpäin.
Kaapelihissillä sain hiumat kyydit ja pääsin lopulta vuoren päälle ihailemaan todella upeita näkymiä saaren joka kolkkaan. Se oli kyllä Kaiken vaivan arvoista.
written by  rosabella on July 13, 2012 from Langkawi, Malaysia

Brittivaikutteita Yrjökaupungissa
George Town, Malaysia
Yksi Malesian suosituimpia kaupunkikohteita on pohjoisen George Town. Se sattui olemaan minunkin matkallani pohjoisesta kohti etelää, joten päätin pysähtyä ja CouchSurffata muutaman päivän.
George Town on mukavan pieni isoksi kaupungiksi ja tehokas julkinen liikenne tekee siitä helposti hallittavan. Ilma oli todella tuskaisen kuuma päivisin, ja välillä pitikin paeta nauttimaan ostoskeskuksen tai ketjukahviloiden ilmastoinnista.
Ruoka on erinomaista, ja vietinkin päivän tai pari vaellellen katuja etsien pieniä ruokakojuja, joissa tarjoiltu ruoka ei ole pelkästään halvinta vaan myös parasta. Useimmat erikoistuvat vain yhteen tai kahteen eri ruokalajiin.
Kävin ensimmäistä kertaa sitten Kambodzan leikkauttamassa hiukseni. Harjoittelija teki tarkkaa työtä hiusteni kimpussa ja mitä luulin viiden minuutin pikanapsimikseksi kestikin kaikkine föönaamisineen ja asetteluineen yli tunnin. Rahoille ei kyllä tuolla vauhdilla vielä pääse kun se tunnin hiustenleikkuu maksoi vaivaiset 1,25 Euroa.
written by  rosabella on July 16, 2012 from George Town, Malaysia

Ylängön kutsu
Tanah Rata, Malaysia
Kaksi päivää Cameronin ylängöillä muuttuikin kahdeksaksi päiväksi, kun tykästyin paikkaan kunnolla. Heti kaupunkiin asetuttuani tunsin oloni todella mahtavaksi viileämmässä ilmassa 1500 metrin korkeudessa.
Hostellini oli perhevetoinen ja siellä oli kaikki tarvitsemani; sänky, kaappi, internet, kuuma suihku ja teetä tarjolla kellon ympäri. Mukavia ja vaihtuvia ihmisiä nukkui yön tai pari dormissa, jossa minä punkkasin reilun viikon. Dormipeti kustansi 4 Euroa yöltä.
Aika kului ylängöllä pääasiassa sademetsävaelluksilla, sekä syödessä intialaista ruokaa. Lämmittelin samalla uudestaan joogaharrastustani, ja lepäilin ja rentouduin viileämmässä ilmastossa. Päiväretkellä kävin vaeltamassa kaakkois-aasian suurimman kukan/sienen (raffleasia) luo, jolla on halkaisija reilun metrin. Aikamoinen otus!
written by  rosabella on July 24, 2012 from Tanah Rata, Malaysia

Historiallinen Melaka/Malacca
Melaka, Malaysia
Melakaan saavuttuani tapasin hostini, joka toi minut loftasuntoonsa, antoi avaimet asuntoon ja eteisessä seisovaan polkupyörään ja lähti. Käyhän tämä näinkin, sain oman asunnon pyörämatkan päässä keskustasta ja vielä kulkuvälineenkin.
Hosti asuu itse toisessa asunnossa lastensa kanssa, joten sain ihan lainaan itselleni tämän asunnon. Ja on me tavattu hostin kanssa kaupungilla pari kertaa, käyty syömässä ja sohvasurffarien tapaamisessa.
Melakan kaupunki on kaunis ja mukavan kompakti, kaikki päänähtävyydet voi hyvin sohaista läpi päivässä. Siksi minulle onkin jäänyt aikaa käydä myös elokuvissa; Ice Age 4 sekä Batman Dark Knight Rises. Leffassa käynti on halpaa huvia täällä Malesiassa, liput lähtee noin kahdella eurolla!
Huomenna aika vaihtaa taas vähäksi aikaa maata, nokka kohti Singaporea!
written by  rosabella on July 29, 2012 from Melaka, Malaysia

Punaisen pisteen matkustaja
Singapore, Singapore
Bussi Malesian Johor Bahrusta johti pitkää siltaa pitkin Singaporen saarelle. Olin saapunut punaiseen pisteeseen (eng. Red Dot), Singaporen kooltaan piskuiseen metropoliin, jossa asui kuitenkin Suomen väliluvun verran ihmisiä.
Pian minut toivotti tervetulleeksi hostini, jonka kanssa ystävystyimme välittömästi. Näin mukava ihminen voi tehdä hyvästä lomasta erinomaisen, ja vietimme seuraavat päivät tiiviisti yhdessä tutkien Singaporea.
Reilun viiden miljoonan ihmisen kaupunki oli yllättäen aika käveltävä, välimatkat kaupungin sisällä eivät olleet uuvuttavia. Johtunee siitä että pienessä tilassa rakennukset kasvavat maapinta-alan sijaan korkeutta, ja Singaporesse onkin pilvenpiirtäjien kaupunki.
Singaporen eläintarha on mahdollisesti Aasian mukavin asukeilleen, heillä on siellä kotoiset oltavat ja reilusti tilaa tehdä asioita joita ne luonnossakin tekisivät.
Yllättäen pahanilkisin eläin ei ollutkaan suuri kissapeto tai vastaava, vaan reilu kaksimetrinen lisko Komodonvaraani (eng. Komodo Dragon), joka syö usein omia poikasiaan, ja saattaa helposti hotkaista ihmisenkin menemään jos sellainen tielleen sattuu. Yksinäinen uros tuijotti märillä liskonsilmillään meitä töllistelijöitä, ja näytti vähän liian älykkäältä ja pahansuovalta joten jatkoin matkaa ennenkun se tajuaa hypätä vallihaudan yli tahi kasvattaa siivet.
Liikennevaloissa saattaa kävellä vastaan tuttuja ihmisiä aivan toisella puolella maailmaakin; katsoin valon vaihtumista odotellessa tien toiselle puolelle ja ihme ja kumma siellähän seisoi Budapestin aikainen koulukaveri! :) Olipa yllätys molemmille kun vaihdettiin sanaset keskellä Singaporen hektistä bisneskaupunginosaa.
written by  rosabella on August 1, 2012 from Singapore, Singapore

Singaporen yhteenveto
Singapore, Singapore
Vietin Singaporessa yhteensä 6 päivää. Matkustin maan ympäri, tosin maa on tässä tapauksessa aivan pieni.
Majoitus on Singaporessa hintavaa, onneksi ei tarvinnu välittää siitä sillä CouchSurffasin koko reissun. Ruokaa saa katukeittiöstä melko halvalla, mutta siistimmässä ravintolassa saa myös kulumaan paljon. Hanavesi ei kelpaa juotavaksi ilman suodatinta ja pullovesi on yllättävän arvokasta.
Matkustin pääasiassa busseilla ja hostini kyydillä ympäri Singaporea.
Singaporen matkan kustannukset (matka-aika 6 päivää): Matkustus: 30e . Yopymiseen: 0 eur (CouchSurffasin). Ruokaan ravintoloissa ja katukeittioissa, seka kaikkiin juomiin mukaanlukien alkoholit 45e. Huveihin, nähtävyyksiin, lahjoihin, tuliaisiin ja muuhun kului yhteensa 20e.
written by  rosabella on August 4, 2012 from Singapore, Singapore

Kaksoistornien varjossa
Kuala Lumpur, Malaysia
Kaksi päivää Kuala Lumpurissa kului kuin siivillä. Petronaksen tornien väliselle kävelysillalle oli pääsyliput myyty loppuun ennenkun ehdin lipunmyyntiluukulle, joten Ansa Viritetty -elokuvan jalanjäljillä en päässyt seuraamaan kuin aukiolle ihastelemaan taivasta kurkottelevia kaksoistorneja.
Näköalasillan sijaan lähdin kiertämään koko keskustan nähtävyydet puolessa päivässä, kävelin Kiinalaiskaupungin halki Arabikaupunkiin, sen jälkeen historialliseen keskustaan ja sieltä kasvitieteelliseen puutarhaan joka on osa isompaa puistoaluetta. Viisi tuntia jolkotettuani jalkoja kivisti aika lailla.
Kävin myös sademetsässä kävelemässä korkealle puihin kiinnitettyjä lankkuja pitkin ja katselin katseen ulottumattomiin asti levittyvää sademetsää puiden latvojen yli.
CouchSurfing pariskuntani luona sain oman huoneen ilmastoinnilla ja ison kylppärin. Voi olla että tottuu liian hyvälle eikä enää homeiset reppureissaaja dormitoryt kelpaakaan.
written by  rosabella on August 6, 2012 from Kuala Lumpur, Malaysia

Vuorikiipeilyä vaiko saarihyppelyä
Kota Kinabalu, Malaysia
Lento Borneoon; maailman kolmanneksi suurimmalle saarelle, saapui aikataulussa. Olisin ottanut laivan, mutta sellaista ei manner-Malesiasta kulkenut. Matkalaukkuhihnalla odotti ikävä yllätys, jo toisen kerran Air Asia sai matkalaukkuni tuhottua yhden lennon aikana. Pihisen kiukkua, koska uusien laukkujen ostaminen omaan piikkiin alkaa pahasti nyppiä. Marssin valitukseni kanssa oikeaan osoitteeseen ja minulle luvataan 3 euron palautus. Itkeäkö vaiko nauraa. Sanomattakin selvää että kolmella eurolla ei uutta matkalaukkua irtoa, ei edes Aasiassa.
Kota Kinabalussa löysin heti tieni hostini luo, jossa sain uudenkiiltävästä condosta oman huoneen käyttööni. Avaimet kädessä lähdin alas talon 25- metriselle uima-altaalle rentoutumaan. Olo kuin viiden tähden hotellissa.
Isoin nähtävyys alueella taitaa olla Kinabalun vuori; Kaakkois-Aasian korkein, jota lähtevät huiputtamaan sadat ihmiset joka ikinen päivä. Minäkin meinasin, mutta minut naurettiin matkatoimistosta ulos; tilaa olisi kuulemma mahdollisesti peruutuspaikalle ensi kuussa.
Lähdin siis vuoren sijasta saarille; pikaveneella Gayan saarelle Kota Kinabalun edustalla ja vaeltelin sademetsässä villieläimiä ihmetellen. Käärme polulla pelästyi minua pahemmin kun minä ehdin pelästyä sitä, pienet liskot vilistivät joka puolella, ja kun ylitin suota pitkospuita pitkin näin kuinka puolitoista metrinen matelija (krokotiili, lisko?) juoksi minua pakoon kahden metrin päästä. Huh, sille olisin saattanut vaikka hävitä, jos se olisikin päättänyt jäädä haastamaan.
written by  rosabella on August 8, 2012 from Kota Kinabalu, Malaysia

Sulttaanikunnassa vieraisilla
Bandar Seri Begawan, Brunei
Borneon saarella sijaitseva Brunei on Kaakkois-Aasian rikkain maa. Ökyilystään, mutta myös anteliaisuudestaan tunnettu sulttaani elää palatsissa, joka on pinta-alaltaan koko Vatikaania suurempi. Verotuloilla hän ei hulppeaa asuntoaan kustanna; sillä koko sulttaanikunta on täysin verovapaata aluetta, vaan meren pohjasta pumpattavalla öljyllä.
Minä reissasin couchsurfing hostini kanssa pikaveneellä jokea pitkin katsomaan nenäapinoita (eng. proboscis monkey), joista lauman johtajauroksen tunnistaa suurimmasta nenästä. Samalla matkalla reissasimme myös veden päälle rakennettuun kylään, jossa ihmiset elelevät perinteisesti ja osa ilman sähköä, vaikkakin aivan Bandarin kaupungin kupeessa.
Eräs sulttaanin villityksistä oli rakentaa maailman suurin elämyspuisto. Nykyään puisto on pääosin suljettu ja laitteet hiljalleen ruostumassa, mutta edelleen se on aikamoinen näky muistuttamassa suurista unelmista. Puistoa reunustavaan aitaan on koristeeksi laitettu täydestä hopeasta tehtyjä hevosenpäitä, niitä on yhteensä tuhansia. Jotain maan rikkauksista kertoo sekin, että vain muutamia näistä hevosista on nikkaroitu irti rikastumisen toivossa, useimmat niistä odottavat yhä paikallaan sulttaanin paluuta.
written by  rosabella on August 10, 2012 from Bandar Seri Begawan, Brunei

Brunein yhteenveto
Bandar Seri Begawan, Brunei
Vietin Bruneissa yhteensä 5 päivää. Vietin ison osan ajasta pääkaupungissa ja sen lähistöllä.
Majoitus on Bruneissa Kallista, onneksi ei tarvinnu välittää siitä sillä CouchSurffasin koko reissun. Ruoka on kalliimpaa kuin muualla Kaakkois-Aasiassa.
Matkustin pääasiassa hostini kyydillä ympäri Bruneita. Lisäksi teimme veneretken apinoita katsomaan.
Brunein matkan kustannukset (matka-aika 5 päivää): Matkustus: 10e . Yopymiseen: 0 eur (CouchSurffasin). Ruokaan ravintoloissa ja katukeittioissa, seka kaikkiin juomiin mukaanlukien alkoholit 30e. Huveihin, nähtävyyksiin, lahjoihin, tuliaisiin ja muuhun kului yhteensa 20e.
written by  rosabella on August 13, 2012 from Bandar Seri Begawan, Brunei

Merellistä rentoilua
Sandakan, Malaysia
Sandakania varten minulla ei ollut sen suurempia suunnitelmia, aioin vain katkaista pitkän bussimatkan kahteen etappiin, ja käväistä tässä merellisessä kaupungissä Borneon itäreunalla.
Sandakaniin saavuttuani tajusin ettei jatkoyhteyttä bussiin noin vain löytykään muslimien vuoden suurimman juhlan Hari Rayan alla. Koteihinsa palaavat ihmiset olivat täyttäneet bussivuorot pariksi päiväksi, joten jäin tappamaan aikaa Sandakaniin.
Kaupungista järjestetään muutamia mukavia parin päivän reissuja lähiympäristöön; saarille katsomaan kilpikonnien kuoriutumista ja joukkovaellusta mereen, sekä jokiristeilylle katsomaan apinoita, elefantteja ynnä muuta villielämää. Retki kilpikonnasaarelle oli hiton tyyris, luonnonsuojelukohteena ja koska kävijöiden määrää on rajoitettu. Kahden päivän jokiristeily oli myös aika hintavaa huvia.
Päätin sitten kävellä pari päivää ympäri kaupunkia ja syödä meren antimia sataman ravintoloissa. Ennen vapaaehtoistöiden alkua kannattaa rentoutua kun vielä voi.
written by  rosabella on August 16, 2012 from Sandakan, Malaysia

Vapaaehtoisen elämää
Semporna, Malaysia
Olisin ehkä jättänyt edellisessä kohteessa rentoilun vähemmälle, jos olisin tiennyt kuinka rentoa vapaaehtoistyöpaikallani on. :)
Saavuin 6 tunnin bussimatkan jälkeen Sempornaan, kasvavaan satamakaupunkiin meren rannalla, josta on yhteys monille saarille lähistöllä. Saaret ovat turismin ja kalastuksen takia merkittävä työllistäjä alueella. Meri saarien edustalla kuhisee elämää ja onkin yksi kaakkois-Aasian kaikista upeimpia sukellus- snorklauskohteita.
Työnantajani kasvattavat merikurkkuja saaren edustalla, ja meidän on ollut tarkoitus lähteä jo pariin otteeseen, mutta matka on lykkääntynyt eri syistä. Toivottavasti ennen viikon loppua pääsen kokeilemaan saarelaiselämää.
Tällä erää asustan Sempornassa, aika tavallisessa kaksikerroksisessa talossa kaikilla mukavuuksilla. Oma huone on aika luksusta pitkästä aikaa, ja keittiössäkin saan kokkailla ruokaa, mikä on todella mukavaa 8 kuukauden ravintolamuonien jälkeen!
written by  rosabella on August 20, 2012 from Semporna, Malaysia

Saaren ensimmäinen valkoinen nainen
Semporna, Malaysia
Joskus on ihan mukavaakin tallata polkuja pitkin joita muutkin ovat kulkeneet, mutta jokaisen reissaajan unelmana on kuitenkin löytää paikka, jossa muut reissaajat eivät ole vielä käyneet. Kuten tämä pieni saari Sempornan edustalla, jonne ei ole turisti vielä jalallaan astunut.
Erikoisuuden tavoittelu ei minua kuitekaan saarelle johtanut, vaan vapaaehtoistyöni merikurkkujen kasvatuksessa. Bisnes on vielä alutekijöissään; parhaillaan rakennetaan merikurkuille aitauksia, ja mökkiä paalujen varaan meren keskelle, josta vartioida näitä limanuljaskoita päivin ja öin. Ällöttävän limaiset kurkut ovat yllättävän arvokkaita, sillä ne ovat suurta herkkua Kiinassa.
Sillä välin kun taloa rakennetaan, pomoni asustavat saarten asukkaiden huomassa. Minä pääsin saarelle mukaan töiden varjolla, joista ei sitten tullutkaan mitään kun saarelaistyövoima ei vaivautunut paikalle. Vietin sen sijaan rentoa aikaa uiden turkoosissa vedessä ja lukien kirjaa terassilla veden varaan rakennetulla talolla.
Saari ei tosiaan ole turismin pilaama, itse asiassa siellä ei käy yhtään turistia. Mutta tilanne on muuttumassa, sillä suunnitelmat mökkien rakentamiseksi turisteille on jo käynnissä. Saarelaisten asenteet tulee vielä muuttumaan nopeasti, nyt olin heille eksoottinen lemmikki josta jokainen halusi osansa; tuijottaa, jutella minulle ja koskea minuun. Naapurin poika jopa tarrasi kiinni rintaani kun päivätorkuin terassilla.
Tästä tilanteesta tulikin sittemmin iso tapaus, kun poika pistettiin koville ja kylän päällikkö uhkasi karkottaa tämän saarelta. Hetkessä jouduin ikävään välikäteen, varsinkin kun saarelle pitäisi mennä töiden vuoksi vielä monta kertaa.
written by  rosabella on August 24, 2012 from Semporna, Malaysia

Monta viisumirautaa tulessa
Tawau, Malaysia
Reissailin minibusseilla Tawauhun ja kävin konsulaatissa jossa minulle myönnettiin 60 päivän turistiviisumi Indonesian ihmeiden tutkimiseen.
Nettilomakkeella haettava Australian work and holiday viisumi sai myös myönteisen päätöksen; minulle myönnettiin 12 kuukauden oleskelu- ja työlupa Australiaan. Tämä varmastikin auttaa matkani jatkon rahoittamisessa.
Vapaaehtoistöistä sain potkut saarella tapahtuneen ahdisteluepisodin jälkeen. Pomojeni mielestä on kaikkien kannalta parempi etten enää mene saarelle, ja antoivat minulle lähtöpassit. Ymmärrän tietysti heidän näkökulmansa asiaan, mutta minun vinkkelistäni tämä näyttää siltä että ensin minua ahdisteltiin ja sitten minua vielä rangaistaan siitä.
Mutta ei tätä tyttöä niin helpolla lannisteta. Hain kuitenkin uuteen vapaaehtoispaikkaan Indonesiaan, ja minut hyväksyttiin opettaja-apulaiseksi kansainväliseen kouluun Indonesian Balikpapanissa! Ylitän rajan ensi viikolla, ja aloitan koulussa sitä seuraavalla!
written by  rosabella on August 28, 2012 from Tawau, Malaysia

Malesian yhteenveto
Tawau, Malaysia
Vietin Malesiassa yhteensä 49 päivää. Matkustin Länsi-Malesiassa pohjoisesta etelään ja takaisin maan keskiosaan, josta lensin Borneon saarelle Itä-Malesiaan, jossa matkustin pohjoisesta etelään.
Majoitus on Malesiassa kohtuuhintaista, vietin noin kolme viikkoa maksullisissa majoituksissa ja loput ajasta CouchSurffasin. Ruoka on kohtuuhintaista ja intialainen ruoka todella halpaa, vatsan saa täyteen parilla kymmenellä sentillä.
Matkustin pääasiassa busseilla ja minibusseilla ympäri Malesiaa, saarille matkustin laivoilla ja Borneoon (laivareitin puuttuessa) lensin.
Malesian matkan kustannukset (matka-aika 49 päivää): Matkustus: 250e (josta lentoliput 68 eur) . Yöpymiseen: 120 eur (noin 3 viikkoa guesthouseissa). Ruokaan ravintoloissa ja katukeittioissa, seka kaikkiin juomiin mukaanlukien alkoholit 315e. Huveihin, nähtävyyksiin, lahjoihin, tuliaisiin ja muuhun kului yhteensa 135e.
written by  rosabella on September 6, 2012 from Tawau, Malaysia

Itikkaongelmia Indonesiassa
Tarakan, Indonesia
Saapumiseni Indonesiaan tapahtui kuin varkain meriteitse Borneon saaren itäpuolta pitkin. Satamassa minut piirittivät ystävälliset taksikuskit (siis hetkinen, mikä se sellainen edes on?) ja minun odottaessa kyytiä hostiltani poliisitkin tulivat kyselemään todella ystävällisesti jos minulla on jokin hätänä. Pisteet Indonesialle.
Hostini tuli moottoripyörän kanssa minua hakemaan ja ei muuta kun matkalaukut syliin ja paahdettiin kaupungin halki kohti uutta kotiani. Perillä meitä odotti hostini äiti, tämän veli ja veljen perhe, jotka kaikki asuvat kahden huoneen asunnossa matkapuhelinkaupan takaosassa. Minulle annettiin vessan takana oleva oma koppi, ikkunaton sementtibunkkeri joka näytti mielestäni vähän autotallilta.
Lattialla oli kuoppainen ohut patja, mutta muuten tila oli täynnä kaikenlaista rojua. Asuntoon ei tullut juoksevaa vettä, mutta vessassa oli pari tynnyrillistä kylmää vettä, josta hoidettiin keittiön vedentarve kuin myös vessan, suihkukin toimi tynnyristä käsin kuupan kanssa. Huonekaluja ei ole juuri ollenkaan ja koko huoneisto on kovin ankean ja likaisen oloinen.
Ei minua oikeastaan ankeat asunnot lannista, mutta joka paikassa lentelevät itikat kyllä. Talon muita asukkaita ne eivät pistäneet, mutta minua sitäkin enemmän. Suomalaisiin hyttysiin verrattuna Borneon itikat on toista maata; ne ovat äänettömiä, salamannopeita ja hyökkävät älykkäästi kohtiin jonne uhri ei näe tai yletä. Itikat puuduttaa pistokohdan, jottei pistoa tunne ennenkun on liian myöhäistä ja syylliset ovat jo kadonneet paikalta. Minulla on pistoja aivan joka puolella.
Hostini ajelutti minua ympäri moottoripyörällään Tarakanin kauniiseen mangrovemetsään, jossa näimme nenäapinoita, käveleviä kaloja ja värikkäitä rapuja. Illalla katseltiin rantaravintolassa auringonlaskua ja syötiin kilo juuri pyydettyjä simpukoita parilla eurolla.
written by  rosabella on September 7, 2012 from Tarakan, Indonesia

Sairaalamatkailua
Tanjungselor, Indonesia
Pikaveneellä reissasin Tarakanin saarelta takas Borneon saarelle, Tanjung Seloriin, jossa uusi hostini jo odottelikin mua satamassa. Hän ajelutti minua kaupungilla autossa joka on ristitty Mr. Beaniksi. Ajoimme ulos kaupungista ja kiipesimme valkoiselle vuorelle, siellä laskeuduimme kännykän valon avulla vuoren sisällä olevaan pimeään luolaan jossa lepakot lentelivät.
Ravintolassa istuttiin syömässä paistettua riisiä kun telkkariin pärähti yhtäkkiä Kimin naama, ei ajamassa formulaa vaan mainostamassa shampoota! Kenties jotain hiuksia vaalentavaa, mikä on täällä aika hitti, mutta minusta vaikuttaa aika huijaukselta varsinkin kun Kimin pellavapää tuskin tarvitsee vaalentavaa shampoota. ;)
Hostini sai eilen aamulla sydämentykytyksiä ja joutui sairaalaan. Olen vieraillut siellä muutaman kerran siitä lähtien seuraamassa tilannetta. Aika ankeat oltavat siellä oli. Niin kutsuttu ykkösluokka, jossa huoneissa on uudet sängyt ja ilmastointi oli täynnä, joten hostini joutui kakkosluokkaan. Siellä tuuletus tapahtui pitämällä ikkunoita auki, ei sillä että siitä olisi juurikaan hyötyö kun ulkoilma on noin 35 asteen kieppeillä, lisäksi öisin huone oli täynnä itikoita. Petivaatteitakaan ei sairaalan puolesta löytynyt, lähdettiin hakemaan kotoa lakanat ja peitot potilaalle. Kun ei vaan tarvitsis itse joutua sairaalaan.
written by  rosabella on September 10, 2012 from Tanjungselor, Indonesia

Sankarviitta harteillaan
Tanjungredep, Indonesia
Bussiyhteys ei kulkenut etelään Tanjung Redepiin, joten otin Indonesialaisen kimppataksin "Kinjang"in ja päristelin farmariauton kyydissä kuskin sekä kolmen muun matkustajan kanssa pitkin kuoppaisia teitä. Kun pääsin perille ja hostini kysyi miten matka meni, minä valitin tien huonoa kuntoa. Hän katsoi minua vinosti hymyillen ja sanoi että pohjoiseen kulkee täältä hyvä tie, odotas kunhan jatkat matkaa etelään, se tie on kuoppainen.
Olin aika reissurähjäinen ja menin suihkuun kun hosti lähti vielä takaisin töihin. Hosti palasi illalla ja lähti näyttämään minulle kaupunkia. Illemmalla mentiin hänen työporukkansa kanssa kuuntelemaan livemusiikkia, ja tapasin hänen ystäviään. Minut yllätti näitten naisten suoruus, he vaikuttivat todella otetuilta siitä että minä matkustan yksin naisena ympäri maailmaa, ja keroitvat kuinka haluaisivat itsekin tehdä niin. He sanoivat että olen heidän sankarinsa! Täällä naiset ovat kuitenkin hyvin pitkälle miestensä armoilla, eikä heidän anneta kuljeskella vapaana kuten minä.
Eilen illalla karaokea laulaessa kerroin taas eräälle naiselle reissaavani yksin ja tämän silmät syttyivät; voi kun minäkin voisin. Mutta sitten hän selvästi alistui sanoen menevänsä pian naimisiin. Kaikki pöydän ympärillä nyökkäilivät ymmärtäväisesti, niinkuin unelmien olisikin tarkoitus tukahtua vihkivalan ääreen. En keikuttanut venettä kysymällä miksi nainen ei voisi matkustaa siitä huolimatta että on naimisissa. Tiedän paremmin. Vaikka joskus haluaisin kovasti teeskennellä tyhmää jotta pääsisin esittämään arkoja kysymyksiä. ;)
written by  rosabella on September 12, 2012 from Tanjungredep, Indonesia

Vapaaehtoistöissä koulussa
Balikpapan, Indonesia
Olen jo kolmatta viikkoa takaisin koulun penkillä, vapaaehtoistöissä kansainvälisessä koulussa Indonesian Balikpapanissa. Koulutyö on sujunut päiväkodilla rattoisasti, lapset opettelevat kirjaimia, numeroita ja englantia.
Me kaikki vapaaehtoiset asumme hienossa isossa asunnossa. Meillä on käytössämme uima-allas, kuntosali ja keilailuhalli. Minulla on oma iso huone ja seinän kokoinen ikkuna suoraan kauniiseen puutarhaan.
Mitä edellisessä tekstissä petasin että joudun vielä itsekin sairaalaan, niin näin kävi. Sain vatsatulehduksen ja ihotulehduskin uusi, joten hankkiuduin eilen klinikalle tarkastukseen. Kansainvälinen klinikka olikin ihan toista maata kuin se loukko missä hostini joutui sairastamaan, kaikki hohti uutuutta ja puhtautta ja järjestelmällisyyttä. Sain Australialaisen lääkärin joka totesi tautini ja määräsi antibiootit.
Minua pyydettiin vielä jäämään pidemmäksi aikaa töihin, tuntuu että työpanostani arvostetaan täällä paljon. Yhteisö on tiivis ja mukava. Taidan jäädä tänne vielä joksikin aikaa..
written by  rosabella on October 2, 2012 from Balikpapan, Indonesia

Lähdön tunnelmaa
Balikpapan, Indonesia
Tänään tulee kuukausi täyteen täällä Balikpapanissa. En aikonut tosiaan viipyä näin kauaa, mutta löysin pitkästä aikaa maailmalta kodin jonne tunnuin kuuluvan. Oikeasti mukava ja merkityksellinen työpaikka, mukava kaupunki, ystäviä; minulla on täällä kaikki mitä tarvitsen, mutta on taas aika jatkaa matkaa.
Olen saanut melko vähän turistipuuhia aikaiseksi tämän kuukauden aikana. Olen nauttinut rauhallisesta, kävellyt puistossa, viettänyt aikaa uima-altaalla ja lukenut kirjoja. En ole jaksanut kiinnostua yhdestäkään moskeijasta tai museosta.
Vähän jo mietityttää miten sujuu paluu sorvin ääreen Australiassa. Edellisestä kokopäivätyöstä on aikaa. Mahdanko olla liian tottunut vapauteen? Mutta reissailen vielä tovin täällä Indonesiassa; seuraavaksi minua kutsuu Sulawesi.
written by  rosabella on October 12, 2012 from Balikpapan, Indonesia

Laivan ainoa Bule
Parepare, Indonesia
Odottelin Balikpapanissa laivaa pienen ikuisuuden, sen piti lähteä iltakuudelta, mutta oli reilusti myöhässä. Odotustila oli katoksessa ulkona, likaisella lattialla istui sadoittain laivaan meneviä ihmisiä ja minä olin ainoa "Bule" (=valkoinen). Kyllästyin odottamaan ja nukahdin lopulta, heräsin puoli kolmelta yöllä kun ihmiset liikehtivät, pääsisimme vihdoin laivaan.
Kysyin nukkumapaikkaani ja minua palloteltiin edestakaisin, kerroksesta toiseen raahasin raskasta laukkuani. Kun minut lopulta ohjattiin ylimpään kerrokseen käytävälle, kaikki ohuet futonpatjat oli jo viety ja joutuisin nukkumaan suoraan likaiselle ja torakoita vilisevälle lattialle. Näytin siinä vaiheessa (kolmelta aamuyöllä, hikisenä ja likaisena jo kerran paskaiselle lattialle nukahtaneena) niin surkealta, että yksi mies antoi minulle oman futoninsa. Iskin pitkäkseni ja nukahdin heti.
Vuorokausi myöhemmin teimme ensimmäisen pysähdyksen Sulawesi'n Pareparessa. Minun oli tarkoitus jäädä tässä pois, mutta koska laiva kulki niin myöhässä aikataulusta että saavuimme keskellä yötä, olin niin näännyksissä etten jaksanut alkaa setvimään tietäni yöllä uudessa kaupungissa vaan päätin jäädä laivaan. Katselin kannelta kun laiva jatkoi matkaa ja kaupungin valot jäivät taakse. Siinä oli kaikki minkä näin Sulawesi'n saaresta.
written by  rosabella on October 19, 2012 from Parepare, Indonesia

Laivan ainoa Bule osa 2
Surabaya, Indonesia
Oli aika show tämän kanssa, mutta sain lopulta ostettua jatkolipun laivalta. Se kirjoitettiin käsin edelliseen matkalippuuni lippusivulle "Parepare-Surabaya 200000 Rupiah".
Saavuimme aamuyöstä Makassariin, jolloin minua tultiin ravistelemaan hereille. Hyteissä olisi kuulemma nyt tilaa kun iso osa ihmisiä jäi pois laivasta. Toistin heille jo aikaisemmin selittämäni, hytti on liian kallis. Vielä vähän myöhemmin miehistön jäsen tuli uudestaan herättämään; anna laukkusi meille säilytykseen ettei kukaan varasta niitä yöllä, ilmaiseksi. En todellakaan ollut laukunraahaustuulella aamuyöstä kun minut on juuri herätetty kahdesti. Olin liian väsynyt noustakseni tai edes vastatakseni, joten nostin silmäläpät takaisin silmille.
Vessana toimi aasialainen peruskyykky, mutta vessapaperin virkaa toimittavasta alapesuletkusta tuli niin pienellä paineella vettä ettei sillä oikein saanut suihkittua. Pari päivää torakkoiden seurassa nukkuneena suihkuun oli päästävä, joten kiipesin ahtaaseen pieneen suihkukoppiin joka haisi vahvasti virtsalta ja käänsin hanan täysille, jolloin katosta valui ohut katkeileva noro viileää vettä.
Minusta otettiin jatkuvalla syötöllä valokuvia, osa kysyi lupaa ja osa ei, suurinta osaa ihmisistä huvitti kaikki mahdollinen mitä tein. Jokaikinen halusi puhua minulle, halusi istua viereen ja koskea minua ja ottaa valokuvia. Olen melkoisen turtunut siihen, mutta laivalla ei päässyt minnekään pakoon tätä julkisuutta. Olin valokeilassa 24/7 kun halusin vain olla hetken omassa rauhassa.
Kolmas päivä merellä oli raskas; torakat ja muurahaiset ketutti, ihmiset ketutti, laivaruoka ketutti ja päivän ainoa hyvä hetki oli upea auringonlasku, vähintään siksi että se olisi tämän merimatkan viimeinen.
Neljännen päivän aamuna heräsin siihen että vihdoin oli maata näkyvissä, lopen uupuneena mutta en sentään täysin nitistettynä saavuin Surabayaan. Täältä on vielä yhden päivän matka Balille, jonne jatkan sen enempiä pysähtelemättä, nyt kun aika Indonesiassa alkaa käydä vähiin.
written by  rosabella on October 21, 2012 from Surabaya, Indonesia

Vihdoin Bali! Vihdoin sänkyyn nukkumaan
Denpasar, Indonesia
Surabayasta lähdettyä kymmenen tunnin yöbussimatka myöhemmin saavuin Balin pääkaupungin Denpasarin laitamille. Keplottelin itseni sieltä minibussikyytiin, joka laskutti ulkomaalaiselta tuplahinnan enkä edes jaksanut jäädä vänkkäämään asiasta. Minibussilla saavuin kaupungin pohjoiseen bussiterminaaliin, josta toisella minibussilla eteläiseen terminaaliin, josta kolmannella bussilla Balin tunnetuimpaan rantakohteeseen Kutaan. Kaikki nämä bussiseikkailut tuplahintoineenkin maksoi yhteensä vajaa kaksi Euroa.
Minun ikivanha matkaopaskirjani näytti missä Kutan reppureissausalue sijaitsee. Kun kävelytin itseni paikalle, näkyi pelkkiä upeita villoja puutarhoineen ja bungaloweja. Alue oli muuttunut muutamassa vuodessa ja hätistänyt reppureissaajat kauemmas rannalta. Minulle tarjottiin yhtä ainoaa fiksun hintaista huonetta ja otin sen yöksi.
Kävin suihkussa, vein pyykit pesuun, kävin netissä, lähetin postikortteja. Viisi päivää putkeen reissattuani hämärissä olosuhteissa, kaikki nuo normaalit asiat tuntui oikein mukavilta. Kutan yöelämä ei juuri nyt kiinnostanut pätkän vertaa, olin umpiunessa puoli yhdeksältä illalla.
written by  rosabella on October 22, 2012 from Denpasar, Indonesia

Gilillä lomailemassa
Gili Trawangan, Indonesia
Jätin matkalaukkuni säilöön Kutan majataloon ja lähdin pelkän repun kanssa pariksi päiväksi Gilisaarille. Pari päivää muuttuikin sitten kuudeksi yöksi, kun saarilla olikin oikein mukavaa, mutta siitä lisää pian.
Ostin lipun shuttlebusyhteydelle. Ensin maasturin kyytiin joka kierteli pitkin kaupunkia keräämässä ihmisiä, ajettiin satamaan jossa ooteltiin laivaa tunti, sitten laivalla 5 tuntia kohti Lombokia, josta uuteen minibussiin jolla ajettiin Mataramiin. Siellä bussikuski käski kaikki ulos bussista ja yritti myydä lippuja, päiväretkiä ynnä muuta tunnin ajan kunnes saatiin bussin heikko(=liian kohtelias) lenkki eli japanilainen tyttökin sanomaan painokkaasti ei. Bussi jatkoi vielä reilun tunnin satamaan jossa odottelimme toista laivaa. Se oli pieni ja kapea purkki, joka ahdettiin täyteen ihmisiä ja tavaraa. Matkalla Gili Trawanganille oli merenkäyntiä ja olin varma että purkkimme heittää ympäri jossain vaiheessa, mutta pääsimme perille vain pärskeistä märkänä.
Kirjauduin etukäteen varaamaani sukellushostelliin, jonka dormissa tapasin kivoja ihmisiä joiden kanssa rentouduin saarella. Päivät kului snorklatessa, kävelyillä saaria tutkimassa, veneretkillä ja tietenkin ravintoloissa syöden hyvin. Indonesialainen ruoka yksitoikkoisuudessaan tulee jo korvista, joten nautin länsimaalaisesta ruokatarjonnasta.
written by  rosabella on October 27, 2012 from Gili Trawangan, Indonesia

Niin pitkä on matka
Padangbai, Indonesia
Paluumatka saarilta Balille shuttlebus yhteydellä oli paljon edellisessä tekstissä kuvattua rankempi. Kun tulin aamun valjetessa pikkupaatilla saarelta Bangsalin satamaan matkalippuani kysyi mies ja istutti minut kärryynsä ja sanoi vievänsä minut bussille. Istuin sen isompia ajattelematta kyytiin ja jolkoteltiin hevoskärryn kanssa bussiasemalle. Perillä mies kysyy rahaa, minä sanon että minulla on matkalippu. Mies väittää ettei kyyti kuulu hintaan ja pyytää riistosummaa. Minä yllätyn, ja raivostun miehelle, vaadin häntä antamaan matkalippuni takaisin ja lähden kävelemään pieneen lipunmyyntikojuun. Selitän kaikille paikallisille sekä matkailijoille siellä kuinka mies vei matkalippuni ja huijasi minut kyytiinsä, mutta ei auta. Hevoskärrymies seuraa perässä ja hän tarttuu käteeni ja sanoo vievänsä minut takaisin satamaan. Älä koske minuun, riuhtaisen itseni vapaaksi. Joudun lopulta maksamaan kuskille, en hänen pyytämäänsä riistohintaa, mutta reilusti ylihintaa joka tapauksessa.
Kyselen bussiani, mutta se ei kuulemma ole saapunut. Ja kun bussiasemalta ovat kaikki bussit jo lähteneet ja vain minä ja pari muuta yksinäistä reissaajaa ovat jäljellä, meidät tungetaan paikallisbussin Bemon kyytiin. Siellä on ahdasta, kuuma ja likaista ja olen helvetin pahalla tuulella. Puoli tuntia myöhemmin kun huristamme pitkin kapeita ja mutkaisia teitä täydellä kaasulla olen valmis oksentamaan koko auton täyteen. Tuntia myöhemmin vaihdamme hiukan mukavampaan minibussiin jolla ajamme satamaan.
Laivaa joutuu odottamaan kauan ja sen kyydissä alunperin 5 tunnin merimatka venyy venymistään, kun paluusatamassa on tilaa ankkuroitua vain yhdelle laivalle kerrallaan ja edellämme on jo jonoa. Vihdoin satamassa, ja minut tungetaan kymmenen muun kanssa minibussiin joka on likainen ja haisee märältä koiralta.
Tunnin- pari myöhemmin bussi jättää minut pyynnöistäni huolimatta myöhään illalla moottoritien varteen, kauas majapaikastani. Olen yhä niin hemmetin vihainen kaikesta että päätän kävellä, vaikka ihmiset joilta kysyin suuntaa sanoivat hostellini olevan kaukana ja kehottivat minut ottamaan taksin. Tuntia myöhemmin olen väsyneenä ja nälkäisenä hostellilla, reception on jo kiinni, ja vartija on karannut jonnekin tauollaan. Lähden syömään ja kun palaan takaisin vartija päästää minut huoneeseeni ja pääsen vihdoin nukkumaan.
written by  rosabella on October 29, 2012 from Padangbai, Indonesia

Kuorsauksen kaupungissa
Sanur, Indonesia
Pitkän päivän jälkeen heräsin seuraavana aamuna Sanurista hikisen kuumasta hostellihuoneesta, jossa laiska kattotuuletin pyöritti tunkkaista ilmaa. Onneksi heti ulos astuessa tervehti uima-allas, joka virkisti mukavasti matkalla väsynyttä ruumista.
Sanur, lempinimeltään Snore (=kuorsaus) on rauhallinen pikku kaupunki. Paljon hyviä ravintoloita, isoja rantahotelleja ja meribulevardi jossa matkamuistomyyjiä, kylmiä juomia ja hierontaa. Vietin päivän käpitellen kaupungilla ja asioita hoidellen, illalla lähdin hostelliporukan kanssa Uluwatun temppelille katsomaan auringonlaskua ja sen jälkeen Jimbaraniin rannalle katetuille pöydille syömään tuoreita mereneläviä. Siellä piti mennä itse tiskistä valitsemaan mitä ne kokkaa; olisin kyllä mielummin saanut sen melkosilmäkalan kypsinä fileinä lautaselle, kun osoittanut sitä kylmälaatikossa sen möllötellessä kavereidensa seassa.
Seuraavana päivänä vuokrattiin muutaman hostellikaverin kanssa auto ja kuski ja lähdettiin tutkimaan Ubudin maaseutua. Nähtiin kauniit riisiterassit, temppeleitä, apinametsä, kulta- ja hopeakorujen valmistusta, sekä paikallisten taiteilijoiden teoksia. Päivän päätteeksi pysähdyimme vielä Ubudin torille ostamaan matkamuistohärväkettä. Ostin kalastajahousut ja pari teepaitaa. Muuta trinkettiä en viitsi mukana kantaakaan, käyttötavaroita vain.
written by  rosabella on November 1, 2012 from Sanur, Indonesia

Indonesian yhteenveto
Kuta, Indonesia
Viimeinen yö ennen Australiaan lähtöä kului Kutalla, menin samaan bed&breakfastiin minne jätin matkalaukkuni. Kulutin päivän erilaisissa hoidoissa ja hieronnoissa ja shoppaillen vaatteita jotka ei näytä siltä, että niillä on reissattu ympäri maailmaa viimeisen vuoden ajan.
Australia oli tietenkin jo mielessä etualalla ja arkielämän pikku ongelmat, kuten työpaikan ja asunnon hankinta uudessa maassa ilman mitään kontakteja.
Vietin Indonesiassa yhteensä 59 päivää. Matkustin pohjoisesta Kalimantanista etelään, ja Javan saaren kautta Balille. Kaikki matkan maa- tai meriteitse.
Majoitus on Indonesiassa kohtuuhintaista, Balilla kalliimpaa, vietin noin kaksi viikkoa maksullisissa majoituksissa ja loput ajasta tein vapaaehtoistöitä ja CouchSurffasin. Ruoka on kohtuuhintaista, paikallisissa ruokapaikoissa ateria maksaa noin euron, pöytäliinaravintoloissa noin 3 Euroa.
Matkustin pääasiassa busseilla, bemoilla/kijangeilla (jaettu minibussi/taksi) ja laivoilla ympäri Indonesiaa.
Indonesian matkan kustannukset (matka-aika 59 päivää): Matkustus: 320e (josta viisumi 43 Euroa, sekä lentoliput Australiaan 97 Euroa). Yöpymiseen: 60 eur (2 viikkoa hostelli/guesthousemajoituksessa). Ruokaan ravintoloissa ja katukeittioissa, seka kaikkiin juomiin mukaanlukien alkoholit 330e. Huveihin, nähtävyyksiin, lahjoihin, tuliaisiin ja muuhun kului yhteensa 240e (sisältää uusia siistejä vaatteita työnhakua ja -tekoa varten Australiassa).
written by  rosabella on November 2, 2012 from Kuta, Indonesia

Arki odottaa aivan huomaamattomasti matkaajaa
Perth, Australia
Olen ollut jo reilu pari viikkoa täällä Perthissä Australiassa ja alkukankeudet on voitettu. Ensimmäiset yöt sohvasurffasin ja hain kovasti töitä, kunnes päätin jättää syötit vesille ja etsiä sen sijaan asunnon. Kurinalainen työnhaku palkitsi ja sain viikon sisään saapumisestani Australiaan vakkaripaikan suositusta rantakahvilasta. Asuntoja oli tarjolla reilusti, joten valitsin omakseni kolmen makuuhuoneen talon omalla pihalla, jota jaan kahden muun nuoren kanssa ja se sijaitsee vain 10 minuutin pyöräilymatkan päässä biitsistä ja työpaikasta. Myöhemmin minulle soitettiin ja tarjottiin toistakin hyvää työpaikkaa (leipomokahvilasta) ja sain tyydytyksekseni kertoa heille että minulla on jo työpaikka. :)
Work and Holiday lähti käyntiin todella helposti,ja nyt parin viikon päästä saapumisesta tuntuu jo kun olisin ollut täällä pitkään. 10 kuukauden reissuilun jälkeen tuntuu omituiselta olla paikallaan, mutta kai tähän jossain määrin myös tottuu. Nyt kuviot ovat arkiset ja työvoittoiset, jotta saisin kerättyä nopeasti rahaa uusia seikkailuja varten!
Kiitos kaikille blogini lukijoille näinä menneinä 10 kuukautena matkalla Aasian halki! Kuoppaan tämän blogin tältä erää, mutta pysykää kuulolla, uusia matkoja on luvassa!
written by  rosabella on November 20, 2012 from Perth, Australia